ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/140/20                Головуючий суддя І інстанції Гримайло А. М.
Провадження № 33/818/329/20        Суддя доповідач Шабельніков С.К.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       29 травня 2020 року                                                м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 27 січня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою 
ОСОБА_1 , 1980 року народження, громадянин України, офіційно не працює, зареєстрований в с. Безруки Дергачівського району Харківської області , мешканець м . Харкова ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
       Постановою встановлено, що  ОСОБА_1 26.12.2019 року приблизно о 18:15 годині, керуючи автомобілем «Деу Ланос» державний номер НОМЕР_1 став учасником ДТП, після якої до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вжив алкоголь (горілку). Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням алкотестера Драгер 6820 в присутності двох свідків з результатом 1,13% проміллє, чим порушив п.2.10 є ПДР України, тобто здійснив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.130 КУпАП України.
       В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 27 січня 2020 року скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що справа була розглянута судом першої інстанції без його участі, суд послався на пояснення особи, яка не є потерпілою у цьому провадженні, зазначає, що в оскаржуваній постанові зазначено інше прізвище, що свідчить про шаблонний розгляд справи, а також вказує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено не на місці зупинки транспортного засобу.
       Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 , який свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП визнав повністю та просив не позбавляти його права керування транспортними засобами та зменшити розмір штрафу до 10000 грн., дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
       З метою забезпечення Конституційних засад щодо доступу будь якої особи до правосуддя , а також з метою дослідження та перевірки всіх апеляційних доводів ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції на підставі ст. 294 КУпАП прийнято до розгляду апеляційну скаргу. Разом з цим належить врахувати, що під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом не наведено переконливих відомостей, які спростовують висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП. Оспорюючи висновки суду першої інстанції ОСОБА_1 не заявляв будь-яких клопотань в суді апеляційної інстанції, в тому числі щодо допиту свідків, зазначених працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення.
       Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, а також на відеоматеріал з бодікамер працівників поліції.
       Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вживав алкоголь (горілку) після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений зі згоди водія у присутності двох свідків. (арк. 1)
       З відомостями, що містяться в цьому протоколі ОСОБА_1 був згоден, про що свідчить його власноручний підпис у протоколі та відсутність будь яких пояснень з цього приводу.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив факт скоєнні дорожньо-транспортної пригоди між ним та ОСОБА_2 , який також підтверджується фотокопією протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який складений за ст. 124 КУпАП.
       Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувався.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Поряд з цим, згідно відомостей протоколу, вбачається, що ОСОБА_1 був згоден з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що свідчить його власноручний підпис у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у графі «.. з результатами огляду на стан сп`яніння згоден». (арк. 4)
       Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що в його присутності водій ОСОБА_1 у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода) погодився пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Драгер» за результатами якого встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,13 проміле. (арк. 5).
       Згідно з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 в його присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотестеру Драгер, за результатами якого встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,13 проміле. (арк. 6).
       Також, відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 у присутності свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотестеру «Драгер» за результатами якого встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,13 проміле.
       Поряд з цим, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що після скоєння дорожньо-транспортної пригоди він разом з потерпілим ОСОБА_2 поїхали до дому к ОСОБА_1 для того щоб врегулювати матеріальні питання, пов`язані з пошкодженням автомобіля ОСОБА_2 в результаті вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Однак, порозуміння у цьому питані вони не знайшли та ОСОБА_5 повернувся на місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а ОСОБА_1 , маючи сильні моральні страждання, вжив алкогольні напої не будучі оглянутим працівниками поліції на стан алкогольного сп`яніння, хоча розумів, що ці дії протизаконні та передбачають певну відповідальність. 
       Ці пояснення ОСОБА_1 співпадають з поясненнями ОСОБА_2 , який був допитаний в якості потерпілого в суді першої інстанції (арк. 21).
       Твердження апелянта щодо формального розгляду справи є неспроможним, оскільки в матеріалах справи міститься постанова судді Ленінського районного суду м. Харкова від 5 лютого 2020 року про виправлення описки, допущеної в постанові судді Ленінського районного суду м. Харкова від 27 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 про те, що прізвище ОСОБА_6 у постанові зазначено помилково, внаслідок описки, та вірним слід вважати прізвище саме ОСОБА_1 (арку 40).
       Крім того, в матеріалах справи міститься клопотання ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи, яке він подав до суду 20.01.2020 року, тобто в день призначеного судом судового розгляду. В цей же день він був ознайомлений з матеріалами справи та відповідно до розписки (арк. 18), ОСОБА_1 був особисто повідомлений під розпис про час і місце наступного судового розгляду справи відносно нього, а саме 27 січня 2020 року.
Також, в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 27 січня 2020 року приймав участь у розгляді справи та надавав пояснення.
Отже, доводи апелянта про те, що справа нібито розглянута без його участі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений не на місці зупинки транспортного засобу, чим порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння. Проте, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, чого не спростовував ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, його транспортний засіб був ним зупинений внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а тому цей довід не можна приймати до уваги.
Відповаідно до вимог п. 2.10 Є ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
А згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
       Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.10є Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.4 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання останнього на незаконність та необґрунтованість судової постанови є неспроможними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 27 січня 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
       Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського
апеляційного суду                                                        С.К. Шабельніков