22-ц/804/1165/20 
                                                                                237/471/20 

П О С Т А Н О В А
І м е н е м    У к р а ї н и

12 березня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мироненко І.П.
          суддів:            Баркова В.М., Принцевської В.П.
сторони:
заявник – ОСОБА_1 ;
боржник – ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику  сторін в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 05 лютого 2020 року про відмову у видачі судового наказу, постановлену у складі судді Сметаняк О.Я., -
в с т а н о в и в:

1. Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу на предмет стягнення аліментів на утримання дитини. Просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 05 лютого 2020 року у задоволенні заяви про видачу судового наказу відмовлено. 
Відмовляючи у видачі судового наказу суд виходив з того, що заявник висунула дві вимоги про стягнення аліментів: у розмірі ? частки заробітку (доходу) боржника та у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не передбачено положеннями п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України. 

Надходження апеляційної скарги до апеляційної інстанції та її короткий зміст
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 05 лютого 2020 року та постановити нове судове рішення яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду про те, що заявлені дві вимоги є помилковим, оскільки було заявлено одну вимогу, що узгоджується з п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, ч. 5 ст. 183 СК України та ст.182 СК України. 

Аргументи учасників справи
ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подання до суду  заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направив, що за положеннями ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

2.Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. 
Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

  Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявниця просила стягнути з боржника на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Наведена норма визначає мінімальний розмір аліментів незалежно від того, в якому провадженні розглядається справа про стягнення аліментів, у позовному чи в наказному. 
Зазначення у заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не є окремою вимогою заявника, як помилково вважав суд, оскільки заявником не заявлялись вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України.
При цьому, судом не зазначено підстав неможливості видачі судового наказу про стягнення аліментів у розмірі ? частини з усіх видів доходів платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, яка підпадає під дію п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, на яку посилалась заявниця. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на викладене,  оскаржувана ухвала Мар`їнського районного суду Донецької області від 05 лютого 2020 року постановлена  з порушенням  норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню та направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розподіл судових витрат
Вимоги про розподіл судових витрат апеляційний суд не розглядає, оскільки це питання вирішується під час ухвалення рішення по суті спору.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
   
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 

Ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 05 лютого 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню не підлягає. 

Повне судове рішення складено 12 березня 2020 року.

Головуючий                                                                                                 І.П. Мироненко

Судді:                                                                                                            В.М. Барков

В.П. Принцевська