ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" червня 2020 р.                                                         Справа№ 34/16
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Поляк О.І.
суддів:            Кропивної Л.В. 
          Владимиренко С.В. 
 
при секретарі - Ковган О.І.
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва (головуючий суддя Головіна К.І., судді Грєхова О.А., Паламарь П.І.)  від 14.01.2020 у справі №34/16 
за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк»
до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач»
про стягнення 64 808 287,30 грн.
та зустрічним позовом Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач»
до 1) Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк»;
2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Усмарь»
про визнання договору застави майнових прав недійсним
за участю представників згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:
У грудні 2011 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»(далі - позивач або Банк) звернулося до господарського суду з позовом до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач»(далі -відповідач або ДП «Укрзалізничпостач») про стягнення 64808287,30 грн. заборгованості за договором поставки № ЦХП-14-02210-01 від 14.10.2010 року, укладеним між Товариство з обмеженою відповідальністю «ПММ Сервіс-1 (далі -ТОВ «ПММ Сервіс-1») та ДП «Укрзалізничпостач»(далі -Договір поставки).
У січні 2012 року ДП «Укрзалізничпостач» через канцелярію суду подано зустрічну позовну заяву до ТОВ «Усмарь`та Банку про визнання недійсним Договору застави на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2012 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Сташків Р.Б. Судді:Грєхова О.А. Паламар П.І.) первісний позов задовольнити частково. Присуджено до стягнення з Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» 49 058 287 (сорок дев`ять мільйонів п`ятдесят вісім тисяч двісті вісімдесят сім) грн. 30 коп. боргу, а також 42 738 (сорок дві тисячі сімсот тридцять вісім) грн. 84 коп. судового збору. У решті первісного позову - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову - відмовлено.
Рішення набуло законної сили 23.05.2012.
У лютому 2018 року від Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2012 № 34/16, яка ухвалою суду від 28.02.2018 призначена до розгляду.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Сташків Р.Б. судді - Грєхова О.А. Паламар П.І.) зупинено провадження у справі № 34/16 до вирішення справи № 910/4421/18 та набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/4421/18 законної сили. 
У грудні 2019 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) її правонаступником у справі № 34/16.          
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 (колегія суддів у складі: головуючий судя - Головіна К.І., судді - Грєхова О.А., Паламар П.І.) зазначена заява була залишена без руху, заявнику надано строк у 10 днів на усунення вказаних в ній недоліків з дня вручення цієї ухвали.
21.12.2019 на виконання ухвали про залишення заяви без руху від 16.12.2019 заявником - ПАТ АБ «Укргазбанк» були усунуті недоліки, на які вказано судом, у зв`язку з чим заява підлягає призначенню до розгляду.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 (колегія суддів у складі: головуючий судя - Головіна К.І., судді - Грєхова О.А., Паламар П.І.) судом постановлено відкласти вирішення питання про прийняття до розгляду заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником до набрання законної сили судовим рішенням, винесеним за результатами перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2012 у справі № 34/16 за нововиявленими обставинами.
Ухвала суду мотивована неврегульованістю Господарським процесуальним кодексом України питання щодо можливості одночасного судового розгляду однієї справи різними складами суду, зокрема у справі що розглядається - за заявою сторони виконавчого провадження та перегляд справи за нововиявленими обставинами, та необхідністю недопущення порушення визначеного законом порядку перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Не погоджуючись із прийнятою у справі ухвалою, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2019, справу направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду заяви Банку про заміну сторони виконавчого провадження.
В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою, Банк вказує на:
недотримання судом при ухваленні оскаржуваного судового рішення статті 113, частини третьої статті 174, частини третьої статті 334 Господарського процесуального кодексу України;
порушення судом регламентованого статтею 11 Господарського процесуального кодексу України права на справедливий суд;
недотриманні судом при ухваленні оскаржуваної ухвали принципу верховенства права.
04.02.2020 матеріали справи, разом з двома примірниками апеляційної скарги надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Дідиченко М.А., Кропивна Л.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №34/16 та призначено розгляд справи на 05.03.2020.
Однак, 05.03.2020 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді Поляк О.І. на лікарняному.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 призначено судове засідання щодо розгляду справи №34/16 на 19.03.2020.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2020, у зв`язку з перебуванням судді Дідиченко М.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею - доповідачем, у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Владимиренко С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2020 прийнято апеляційну скаргу до провадження у новому складі суддів: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Владимиренко С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2020 розгляд апеляційної скарги у справі №34/16 призначено на 09.04.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 повідомлено учасників провадження, що розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №34/16 09.04.2020 не відбудеться та зазначено, що про розгляд апеляційної скарги учасників справи буде повідомлено після закінчення карантинних заходів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 {Із змінами, внесеними згідно з Постановами Кабінету Міністрів України № 215 від 16.03.2020, № 239 від 25.03.2020, № 241 від 29.03.2020, № 242 від 20.03.2020, № 255 від 02.04.2020, № 262 від 08.04.2020, № 284 від 15.04.2020, № 291 від 22.04.2020} "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12.03.2020 до 11.05.2020 р. на всій території України карантин.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2020, з огляду на те, що карантинні заходи закінчуються 11.05.2020, справу призначено до розгляду на 18.05.2020.
12.05.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання  Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» про відкладення розгляду справи.
18.05.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про відкладення розгляду справи.
В судове засідання представники учасників справи не з`явились. Ухвалою від 18.05.2020 відкладено розгляд справи на 10.06.2020.
В судовому засідання 10.06.2020 суд заслухав представників сторін.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з таким.
Положеннями статті 334 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.
Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Пунктом 61 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз`яснено, що відповідний розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється за загальними правилами позовного провадження у межах розглянутої судом справи з урахуванням особливостей щодо суб`єктного складу учасників процесу, передбачених згаданою нормою Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач, боржник, державний виконавець, правонаступник стягувача або боржника).
Отже, господарський суд має застосовувати загальні положення господарсько-процесуального закону, що регулюють порядок здійснення позовного провадження.
За приписами статті 113 Господарського процесуального кодексу України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.
У зв`язку з наведеними нормами процесуального закону, обґрунтованим убачається висновок заявника апеляційної скарги стосовно наявності правових підстав для невідкладного вирішення місцевим судом питання про прийняття поданої банком заяви до розгляду у момент усунення ним виявлених судом недоліків.
Натомість, судом постановлено відкласти вирішення питання про прийняття до розгляду заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником до набрання законної сили судовим рішенням, винесеним за результатами перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2012 у справі № 34/16 за нововиявленими обставинами.
Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Статтею 64. Конституції України унормовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Конституційним судом України у рішення від 25.12.1997 №9-зп у за конституційним зверненням громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та інших громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) зауважено, що положеннями частини першої статті 55 Конституції України закріплено одну з найважливіших гарантій здійснення як конституційних, так й інших прав та свобод людини і громадянина, а саме право на судовий захист, який, з огляду на вимоги статті 64 Конституції України , не може бути обмежене. 
Конституційним судом наголошено, що частина перша статті 55 Конституції України відповідає зобов`язанням України, які виникли, зокрема, у зв`язку з ратифікацією Україною Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, Конвенції про захист прав і основних свобод людини (Рим, 1950 рік), що згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Частиною четвертою статі 11 Господарського процесуального кодексу України також встановлено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 22.03.2016 у справі № 5-1871км16 звернув увагу на деякі рішення Європейського суду з прав людини.
Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.
У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Як свідчить позиція Європейський суд з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави - учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. ПринцЛіхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини).
Відповідно до п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року та п. 122 у справі «Кудла проти Польщі» від 26 жовтня 2000 року однією з гарантій, що містяться в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, є зокрема право на забезпечення ефективного доступу до судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «прав та обов`язків».
Главою 3 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України врегульовано перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, однак, глава не містить положень, за якими перегляд справи за нововиявленими обставинами зупиняв би дію ухваленого у справі рішення. Відсутність остаточного рішення у справі робила б невизначеним у такому випадку процесуальний статус як сторони-правопопередника, і сторони-правонаступника, що, водночас, унеможливлювало б здійснення виконавчого провадження за судовим наказом. У такому випадку, у суду могла б бути можливість відкласти вирішення питання про прийняття заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.
Однак, відповідні положення чинний Господарський процесуальний кодекс не містить. Відсутні у чинному Господарському процесуальному кодексі України норми, які б надавали суду можливість самостійно встановлювати порядок та строки прийняття до провадження заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.
Крім того, інститут відкладення процесуальної дії передбачає визначення  наступної дати вчинення останньої та не перешкоджає руху справи. Натомість, відклавши на невизначений термін вирішення питання про прийняття до розгляду заяви про заміну сторони її правонаступником, суд фактично призупинив вчинення вказаної процесуальної дії, що на стадії вирішення питання про прийняття заяви до розгляду є неприпустимим.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів дійшла висновку, що постановлена Господарським судом міста Києва ухвала від 16.12.2019 за своєю суттю є такою, що обмежує доступ позивача - Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до суду у гарантованій йому статтями 55, 64 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 11, 334 Господарського процесуального кодексу України можливості звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником та, за умови подання заяви, яка за формою та змістом відповідає вимогам статті 334 Господарського процесуального кодексу України, упродовж строку, визначеного цією статтею отримати законне, обґрунтоване рішення суду за результатом розгляду цієї заяви.
Відтак, оскаржувана Банком ухвала Господарського суду міста Києва прийнята з порушенням норм статей 113, 174, 134 Господарського процесуального кодексу України. В порушення частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, постановляючи оскаржувану ухвалу суд не врахував статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини. Доводи Банку у цій частині є обґрунтованими.
Як унормовано статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) незясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі № 34/16 підлягає скасуванню.
Судовий збір відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача за первісним позовом.
Керуючись статями 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити.
2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі № 34/16 скасувати.
3.Справу №34/16 скерувати до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) її правонаступником у справі № 34/16 до провадження.
4.Стягнути з Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 11/15, код ЄДРПОУ 19014832) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, код ЄДРПОУ 23697280) 1600 (одна тисяча шістсот гривень) 00 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 18.06.2020.

 Головуючий суддя                                                                                О.І. Поляк 

Судді                                                                                          Л.В. Кропивна

                                                                                          С.В. Владимиренко