Постанова
Іменем України
 
25 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 727/7008/17
провадження № 61-2244св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,  
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці у складі судді                      Чебан В. М., від 27 вересня 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду у складі колегії суддів: Перепелюк І. Б., Яремка В. В., Одинака О. О., від 20 грудня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У липні 2017 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі -                   ПАТ «Укрсоцбанк», банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Позов обґрунтовано тим, що 16 вересня 2008 року між банком та                 ОСОБА_3 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії, за яким остання  отримала кредит в розмірі 123 000 доларів США.
На забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором                         16 вересня 2008 року між банком та матір'ю позичальника ОСОБА_2 як майновим поручителем укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку банку нежитлове приміщення загальною площею 498,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв'язку із неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору виникла заборгованість, банк направив позичальнику та іпотекодавцю відповідні вимоги про усунення порушень, які були проігноровані останніми.
Враховуючи зазначене, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 16 вересня 2008 року, яка станом на 06 лютого 2017 року                             становить 136 762,56 доларів США, та складається з наступного:                                         79 992,79 доларів США - заборгованість за кредитом,                                                                56 769,77 доларів США - заборгованість за відсотками, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежитлове приміщення, торгову залу та офіс, загальною площею 498,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 лютого                             2018 року ОСОБА_1 залучено до участі у розгляді справи у якості правонаступника відповідача ОСОБА_2 .
 
Короткий зміст ухвалених у справі судових рішень 
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 вересня                   2018 року в задоволені позову відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що банк, змінивши строк виконання зобов'язання за кредитним договором, звернувся до суду із цим позовом понад два роки від дня настання строку вимоги за основним зобов'язанням, а тому у задоволенні позову слід відмовити. При цьому суд виходив із того, що позивач пред`явив позов до належного відповідача - ОСОБА_3 , яка є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 .
 
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 20 грудня 2018 року частково задоволено апеляційну скаргу акціонерного товариства «Укрсоцбанк», скасовано рішення Шевченківського районного суду                               м. Чернівців від 27 вересня 2018 року та закрито провадження у справі.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції, встановивши, що позов подано у тому числі і до померлої особи                            ( ОСОБА_2 ), процесуальна правоздатність якої припинилась, у порушення вимог процесуального закону не закрив провадження у справі відповідно до вимог статті 255 ЦПК України. Вказане є підставою для скасування цього судового рішення та закриття провадження у справі відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
 
У касаційній скарзі, поданій у січні 2019 року, акціонерне товариство «Укрсоцбанк» просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову банку, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
 
Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності представника банку, без належного повідомлення про розгляд справи та за наявності клопотання останнього про відкладення розгляду справи з посиланням на поважність причин неявки до суду. Крім того, судом апеляційної інстанції не узято до уваги, що позивач пред'явив позов не лише до померлої ОСОБА_2 , а й до ОСОБА_4 , цивільна правоздатність якої не припинена, тому відсутні підстави для закриття провадження у справі.
 
Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 28 січня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

 
Позиція Верховного Суду
 
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
 
Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглядати справу за відсутності позивача акціонерного товариства «Укрсоцбанк», щодо якого відсутні відомості про вручення судової повістки.
 
З цим висновком суду не можна погодитися з огляду на таке.
Згідно зі статтею 211 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
 
Статтею 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
 
Суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (стаття 372 ЦПК України).
 
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).  
 
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.  
 
Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із пунктом 4 частини п`ятої зазначеної статті суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
 
Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
 
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 
2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
 
У справі, що переглядається, установлено, що ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 29 листопада 2018 року закінчено підготовчі дії у справі за апеляційною скаргою ПАТ «Укрсоцбанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 27 вересня 2018 року та призначено її до розгляду на 20 грудня 2018 року.
 
Як вбачається з довідки суду від 20 грудня 2018 року, апеляційний суд розглянув справу за відсутності представника позивача (а.с.88 т 2).
 
Матеріали справи не містять доказів про повідомлення позивача про судове засідання, призначене на 20 грудня 2018 року.
 
Так, надіслана судом апеляційної інстанції кореспонденція засобами поштового зв`язку, адресована акціонерному товариству «Укрсоцбанк» повернулась до суду з відміткою поштової служби «за закінченням терміну зберігання», тобто фіксація отримання позивачем кореспонденції відсутня (а.с. 84).
 
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), зазначене не є належним повідомленням про дату судового засідання. 
Крім того,  враховуючи неявку у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки заяві представника позивача від 19 грудня 2018 року про відкладення розгляду справи, призначеної                                 на 20 грудня 2018 року, зокрема щодо поважності повідомлених останнім причин першої неявки у судове засідання.
 
Вирішивши спір за відсутності позивача, суд апеляційної інстанції порушив право останнього знати про час і місце судових засідань (частина друга статті 8 ЦПК України), що є порушенням права на доступ до правосуддя та порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Віктор Назаренко проти України» від 03 жовтня 2017 року та у справі «Лазаренко та інші проти України» від 27 червня 2017 року).
 
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки-повідомлення, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також грубим порушенням вимог статей 128, 372 ЦПК України.
 
Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції на зазначені вимоги закону уваги не звернув, розглянувши справу за відсутності представника акціонерного товариства «Укрсоцбанк», щодо якого відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки позивача у судове засідання не з`ясував, чим порушив його конституційне право на участь у судовому розгляді, не забезпечив йому можливості надати суду докази та навести міркування з приводу позовної заяви та апеляційної скарги, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.
 
Відповідно до частини четвертої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.
 
Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
 
Враховуючи, що заявник обґрунтовував свою касаційну скаргу в тому числі і порушенням судом статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, постанову апеляційного суду - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 401, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.
 
Постанову Чернівецького апеляційного суду від 20 грудня 2018 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
 
                                                                                                        О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара