ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 квітня 2020 року           справа №360/4247/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді Гаврищук Т.Г.,
суддів                     Блохіна А.А., 
                              Сіваченка І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року в справі № 360/4247/19 (головуючий І інстанції Шембелян В.С., повний текст рішення складено та підписано 03 лютого 2020 року в м. Сєвєродонецьк) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2019 рік; зобов`язання нарахувати та виплатити за 2019 рік грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення на момент надання щорічної основної відпустки за 2019 рік.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року в задоволені позову відмовлено.
Позивач не погодившись із рішенням суду першої подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги положення ч.2 ст.129 Кодексу цивільного захисту України, якою встановлено, що особам рядового і начальницького складу цивільного захисту надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового і матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. На думку позивача, законодавець в імперативній формі встановив обов`язковість виплати грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення при наданні щорічної основної відпустки особам рядового і начальницького складу цивільного захисту, без жодних виключень та застережень. Це означає, що виплату грошової допомоги на оздоровлення Кодекс пов`язує з фактичним наданням щорічної основної відпустки, незалежно від підстав її надання та тривалість, встановленої Кодексом, а також, не залежність від волевиявлення відпускника на отримання такої допомоги.
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач в період з 10.07.1995р. по 15.02.2019 р. проходив службу в МВС України, МНС України та ДСНС України.
19.12.2018р. позивачем подано начальнику ГУ ДСНС у Луганській області рапорт про надання йому частини щорічної відпустки за 2019 рік строком на 30 днів. Вимогу про надання матеріальної допомоги у зв`язку з відпусткою у вказаному рапорті не зазначено (а.с.37).
На підставі зазначеного рапорту ГУ ДСНС у Луганській області винесено наказ від 08.01.2019р. № 3 (по особовому складу) про надання позивачеві частини щорічної основної відпустки за 2019 рік тривалістю 30 днів, з 16 січня 2019 року по 14 лютого 2019 року. Питання щодо надання матеріальної допомоги у зв`язку з відпусткою в зазначеному наказі не вирішувалося (а.с.12).
11.02.2019р. позивачем подано начальнику ГУ ДСНС у Луганській області рапорт про звільнення зі служби цивільного захисту за станом здоров`я з 15 лютого 2019 року на підставі свідоцтва про хворобу, виданого лікарсько-експертною комісією ГУ ДСНС у Харківській області № 555 від 14.11.2018 р. (а.с.36).
На підставі зазначеного рапорту ГУ ДСНС у Луганській області винесено наказ від 15.02.2019р. № 55 (по особовому складу) "Про кадрові питання", відповідно до якого позивача виключено з кадрів ДСНС України з 15 лютого 2019 року та направлено до Сєвєродонецького міського військового комісаріату Луганської області для постановлення на військовий облік. Вислуга років на службі станом на 15.02.2019 року: календарна - 25 років 00 місяців 13 днів; пільгова - 04 років 03 місяці 28 днів; загальна - 29 років 04 місяці 11 днів (а.с.35).
Відповідно до зазначеного наказу матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік позивач не отримав.
Також наказом 15.02.2019 р. № 55 вирішено провести позивачеві всі необхідні виплати відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України від 20.07.2018 № 623, з урахуванням календарної вислуги років, необхідної для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, в розмірі 50-ти (п`ятдесяти) відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - 25 років 00 місяців 13 днів.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Положеннями частин першої-другої статті 101 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною другою статті 125 Кодексу цивільного захисту України порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі-постанова №704) встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно пункту 3 постанови №704 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлений Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 року № 623, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2018 року за №936/32388 (далі-Інструкція № 623).
Пунктами 1, 2 розділу XXX «Допомога для оздоровлення» Інструкції № 623 встановлено, що особам рядового і начальницького складу, у тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням керівника органу управління (підрозділу) один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірах їх місячного грошового забезпечення. Підставами для виплати особам рядового і начальницького складу допомоги для оздоровлення є їх рапорт із проханням надати зазначену матеріальну допомогу та відповідний наказ керівника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати грошової допомоги для оздоровлення.
Отже, обов`язкою умовою для виплати особам рядового і начальницького складу допомоги для оздоровлення є рапорт із вимогою надати зазначену матеріальну допомогу.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, в рапорті про надання частини щорічної основної відпустки за 2019 рік позивачем не було заявлено вимоги щодо виплати йому матеріальної допомоги на оздоровлення.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що звернення з таким рапортом є правом позивача, яке він використовує на власний розсуд під час подання рапорту про надання відпустки в повному обсязі або відповідної частини відпустки.
Доказів на підтвердження тих обставин, що під час проходження служби позивач скористався цим правом та звернувся до керівництва з відповідним рапортом про надання допомоги для оздоровлення позивачем не надано, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності з боку відповідача протиправної бездіяльності щодо не нарахування та не виплати грошової допомоги на оздоровлення.
Посилання позивача на положення ст.129 Кодексу цивільного захисту України колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки наведеною нормою визначено порядок надання особам рядового і начальницького складу цивільного захисту відпусток.
Порядок надання грошової допомоги врегульовано главою 28 Кодексу цивільного захисту України, постановою № 704, Інструкцією № 623, за приписами яких підставою для виплат допомоги для оздоровлення є саме рапорт із проханням надати зазначену матеріальну допомогу та відповідний наказ керівника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати грошової допомоги для оздоровлення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Керуючись положеннями ч.3 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції застосовує до спірних правовідносин Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», який має вищу юридичну силу, а тому посилання відповідача на постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №531 та від 05.11.2014 року №637, колегією суддів не прийнято до уваги.
Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року в справі № 360/4247/19 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року в справі №360/4247/19 – залишити без змін.
Повне судове рішення складено 07 квітня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 07 квітня 2020 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                Т.Г. Гаврищук 

   Судді:                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                    І.В. Сіваченко