ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
22 червня 2020 року
м. Харків
Справа № 638/3318/20
Провадження № 22-ц/818/3602/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача)  Хорошевського О.М.
суддів колегії Бурлака І.В., Яцини В.Б.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах  ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 травня 2020  року постановлену суддею Шестаком О.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
у с т а н о в и в :
У березні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу.
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 27 березня 2020 року відкрито провадження у справі.
27 квітня 2020 року ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву про поділ майна подружжя.
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 травня 2020 зустрічну позовну заяву повернуто заявнику.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та зустрічну позовну заяву направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що первісний позов про розірвання шлюбу є взаємопов`язаним з зустрічним позовом про поділ майна подружжя, обидва випливають з сімейних правовідносин, які виникли внаслідок укладення шлюбу та після розірвання шлюбу суттєво змінюється порядок взаємодії між подружжям щодо спільного майна, оскільки припиняє свою дію принцип мовчазної згоди щодо розпорядження спільним майном, щодо майна, яке придбано але не зареєстровано в період шлюбу, після розірвання шлюбу набувається право одноособового розпорядження цим майном , позови мають спільні докази (зокрема свідоцтво про одруження, оригінал якого було подано в межах даної справи).
Крім цього, наразі подружжя не досягли згоди в позасудовому порядку щодо поділу майна подружжя, що підтверджуються листами, про які йшла мова в п.1 даного зустрічного позову, внаслідок чого позивачка вимушена звертатись з зустрічним позовом для захисту своїх прав.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Заслухавши доповідь головуючого судді,  дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 04 березня 2020 року ОСОБА_3 подав позов про розірвання шлюбу. В якому зазначив, що з літа 2019 року відносини погірилися, що призвело до припинення шлюбних відносин.
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 27 березня 2020 року відкрито провадження у справі..
27 квітня 2020 року ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 , третя особа АТ «Трест «Житлобуд1» про поділ майна подружжя.
Повертаючи зустрічну позовну заяву суд першої інстанції виходив із того, що із аналізу первісного позову про розірвання шлюбу та зустрічної позовної заяви, яка зводиться до поділу майна подружжя, вбачається, що такі позовні вимоги слід розглядати окремо незалежно одна від іншої, оскільки до участі в розгляді зустрічного позову залучено третю особу, і майновий спір виходить за межі сімейного спору тому прийняття до провадження зазначеного зустрічного позову і його об`єднання з первісним утруднить розгляд справи про розірвання шлюбу та призведе до її затягування.
Судова колегія погоджується з вказаними висновками суду виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1ст. 193 ЦПК України Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Згідно абз. 3 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідачаабо позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в однепровадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, якінерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з нихзалежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коливідсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількохосіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі).
В п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 роз`яснено, що при вирішенні питання щодо можливості розгляду у процесі про розірвання шлюбу вимоги про поділ спільного майна подружжя судам слід мати на увазі, що у випадках, коли такий поділ зачіпає інтереси третіх осіб (наприклад, коли майно є власністю селянського (фермерського) господарства, іншого суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи, до складу співзасновників яких, крім подружжя та їхніх неповнолітніх дітей, входять і інші особи, або власністю житлово-будівельного чи іншого кооперативу, член якого ще не повністю вніс свій пайовий внесок, у зв`язку з чим не набув права власності на відповідне майно, виділене йому кооперативом у користування), суду належить обговорити питання про виділення цієї вимоги у самостійне провадження в порядку ст. 126 ЦПК України.
Таким чином, оскільки поділ майна подружжя стосується третьої особи АТ «Трест-Житлобуд-1», то підстав для об`єднання позовів відсутні. 
Щодо посилань на порушення судом першої інстанції змагальності сторін, то відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Тому апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.
Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись  ст.ст.  367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК  України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий:                                                                             О.М.Хорошевський
Судді:                                                                                          І.В.Бурлака
                                                                                                      В.Б.Яцина
Повний текст постанови складений 22 червня 2020 року.