ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/7809/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року у справі №160/7809/19 за позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  до  Криворізької міської ради Дніпропетровської області,  третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -   ОСОБА_2  про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019р. позивач звернулась до суду з позовом до Криворізької міської ради у Дніпропетровській області про визнання протиправним та нечинним рішення Криворізької міської ради у Дніпропетровській області за № 3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" з моменту його прийняття.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки при розробленні технічної документації з нормативної грошової оцінки землі були використані недостовірні дані, які були штучно завищені та покладені в основу розрахунку, що призвело до неправомірного та суттєвого завищення вартості земель міста. Зазначає про те, що сама технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу оскарженню окремо від рішення № 3728 від 24.06.2015, яким її затверджено не підлягає, оскільки не є нормативно-правовим актом.
Ухвалою суду від 07.11.2019р. залучено до участі в справі ОСОБА_2   у якості  третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019р. позовну заяву залишено без розгляду.
З ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та третя особа та подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просили її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження строку.
В обґрунтування апеляційних скарг  посилаються на те, що судом першої інстанції не враховано приписи ч. 3 ст. 264 КАС України та підстави позовної заяви.
Відповідачем подано відзив на апеляційні скарги в якому просять залишити їх без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін. У відзиві зазначили, що оскаржене рішення було опубліковано 25.06.2015р. на сайті відповідача, а отже з цієї дати була і можливість з ознайомленням документації, звертаючись до суду з позовом у серпні 2019р. не обґрунтовано позивачем обставин вчинення дій на ознайомлення з такою, а отже є вірними висновки суду першої інстанції щодо пропуску строку звернення до суду з позовом.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції третя особа та представник третьої особи підтримали доводи апеляційної скарги, також зазначили, що вважають апеляційну скаргу позивача такою, що підлягає задоволенню. Зазначили у тому числі про помилковість посилання відповідача на інше рішення суду щодо оскарження рішення відповідача, оскільки підстави позову у справі були інші.
Представники відповідача щодо задоволення апеляційних скарг заперечили.
Позивач до суду апеляційної інстанції не з`явився. Повідомлений про день та час розгляду справи у відповідності до норм чинного законодавства. Надав клопотання про відкладення справи з підстав хвороби та зайнятістю представника. 
Суд ухвалив розглядати справу у відсутності позивача, з посилання на наявність доказів повідомлення позивачем про день та час розгляду справи, з урахуванням строків розгляду справи судом апеляційної інстанції та ненаданням доказів хвороби та відсутності доказів на представництво інтересів позивача у суді апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню  з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачем оскаржується рішення Криворізької міської ради у Дніпропетровській області за № 3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" з моменту його прийняття.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки при розробленні технічної документації з нормативної грошової оцінки землі були використані недостовірні дані, які були штучно завищені та покладені в основу розрахунку, що призвело до неправомірного та суттєвого завищення вартості земель міста. Зазначає про те, що сама технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу оскарженню окремо від рішення № 3728 від 24.06.2015, яким її затверджено не підлягає, оскільки не є нормативно-правовим актом.
Суд першої інстанції залишаючи позов без розгляду виходив з того, що зазначене рішення оприлюднене - 01.07.2015 на офіційній сторінці Криворізької міської ради, з текстом якого та додатками позивач мав можливість ознайомитися саме з дати його опублікування 01.07.2015р. В свою чергу  не надано доказів на підтвердження того, що позивачем ним вчинялися будь-які активні дії на ознайомлення з цією документацією після опублікування оскаржуваного рішення - 01 липня 2015 року, в той час як з позовом до суду він звернувся 13 серпня 2019 року, тобто через більш ніж три роки.
З такими висновками суду першої  інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.
Так позивачем оскаржено регуляторний правовий акт (підзаконний нормативно-правовий акт) який застосовується до невизначеного кола суб`єктів, який є чинним.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 4 КАС України, нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.
Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень, передбачені статтею 264 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 264 КАС України нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що дія нормативно-правового акту є постійною тривалий час і не обмежується його разовим застосуванням. 
Відповідно, чинним нормативно-правовим актом суб`єктивні права, свободи чи інтереси можуть порушуватися неодноразово, тобто постійно, упродовж усього часу чинності такого акту. 
Тому, факт порушення прав, свобод чи інтересів, у разі дії чинного нормативно-правового акту, може мати триваючий характер. Оскільки чинний нормативно-правовий акт може обумовлювати триваюче порушення суб`єктивних прав, свобод чи інтересів, то, відповідно, строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слід розраховувати від усього часу чинності (тривалості дії) нормативно-правового акту.
Отже, обчислюючи строк звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження нормативно-правового акту, необхідно брати до уваги багаторазове застосування та триваючу дію (тривалу чинність) нормативно-правового акту; дійсність факту перебування суб`єкта у відносинах, які регулюються нормативно-правовим актом; дата факту порушення прав, свобод, інтересів, тобто - коли саме особа (позивач) дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; чи є чинним нормативно-правовий акт, яким порушено права, свободи, інтереси особи (позивача); чи перебуває особа (позивач) у правовідносинах, які регулюються нормативно-правовим актом і який оскаржується до адміністративного суду; коли вступила особа (позивач) у правовідносинах, які регулюються нормативно-правовим актом і, коли з них вибула.
Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись ст.ст. 315, ст. 320, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.
Ухвалу  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року у справі №160/7809/19 за позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  до  Криворізької міської ради Дніпропетровської області,  третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -   ОСОБА_2  про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні - скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.
                    Повне судове рішення складено 10 березня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак