Постанова
Іменем України
20 травня 2020 року
м. Київ
справа № 2-6698/04
провадження № 61-40417св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_3 , 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_3 , подану адвокатом Корнієнком Максимом Олександровичем, на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2018 року у складі судді Картофлицького Г. В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2004 року  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу частини будинку дійсним.
Позов обгрунтований тим, що вона придбала у відповідача 1/2 частину -домоволодіння квартиру АДРЕСА_1 , фактично нею користується та передала в рахунок її вартості 18 000,00 грн. Відповідач відмовляється переоформити документи.
Просила визнати правочин купівлі-продажу 1/2 частини домоволодіння -квартири АДРЕСА_1 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 липня 2004 року позов задоволено.
Визнано дійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 16 березня 2004 року. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_2 .
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
19 червня 2018 року  ОСОБА_3 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 липня 2004 року.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 липня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу частини будинку дійсним повернено скаржнику.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що    ОСОБА_3 не надала належних та допустимих доказів того, що ухваленим рішенням суду у цій справі вирішувалися питання щодо її прав, свобод, інтересів та обов`язків.
Короткий зміст вимог касаційних скарг 
16 липня 2018 року ОСОБА_3 через адвоката Корнієнка М. О. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2018 року, просила ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
У лютому 2019 року справа надійшла до Верховного Суду. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обгрунтована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми процесуального права. Суд апеляційної інстанції зазначив, що спірні правовідносини не врегульовані законом, застосуванню підлягають норми статті 388 ЦПК України, пункт 3 частини першої статті 362 ЦПК України, що регулюють подібні за  змістом відносини (аналогія закону), а тому у відкритті апеляційного провадження відмовлено. Однак суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що неприйняття до розгляду апеляційної скарги та її повернення врегульовано частиною п`ятої статті 357 ЦПК України, що містить вичерпний перелік таких підстав. Підстави, що слугувала поверненню апеляційної скарги ОСОБА_3 , в цьому переліку немає.
Відповідно до частини третьої, десятої статті 34 ЦПК України перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції здійснюється колегією суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів. 
Якщо справа має розглядатися суддею одноособово, але цим Кодексом передбачена можливість колегіального розгляду такої справи, питання про призначення колегіального розгляду вирішується до початку розгляду справи суддею, який розглядає справу, за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що постановляється відповідна ухвала.
У цьому випадку, питання про повернення апеляційної скарги, вирішено суддею одноособово.
Отже, питання про закриття провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України не повинне розглядатися суддею одноособово.
Доводи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу  ОСОБА_1 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2018 року - без змін, оскільки рішенням суду першої інстанції права, свободи, інтереси ОСОБА_3 не порушено.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).
Касаційна скарга у цій справі подана у липні 2018 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги з огляду на таке.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, ОСОБА_3 посилалася на те, що оскаржуваним рішенням порушуються її права як співвласника спірного домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 .
Суд апеляційної інстанції повинен був встановити обставини справи, а саме що договір купівлі-продажу від 16 березня 2004 року відсутній, у письмовій формі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніколи не укладався. Сторони не узгодили істотних умов договору, зокрема вартість домоволодіння та факт передання ОСОБА_1 коштів ОСОБА_2 .
Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу 1/2 частину житлового будинку недійсним та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, та не з`ясував чи стосується рішення у справі № 2-6698/04 прав і обов`язків ОСОБА_3 . Стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , чи ОСОБА_3 відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України має право на оскарження спірного рішення суду першої інстанції.   
Повернувши апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції не врахував, що ОСОБА_3 звернулася до суду як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про її права та інтереси (частина перша статті 352 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. Якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.
Відповідний висновок викладено у постановіВерховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року,                                                  справа № 668/17285/13-ц, провадження № 61-41547сво18.
Отже, суд апеляційної інстанції повинен був відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , а в разі з`ясування, що судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, - закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.
Відмовивши у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення статей 352, 358 ЦПК України, а тому оскаржувана ухвала не є законною та обґрунтованою.
Суд апеляційної інстанції зробив передчасний висновок про те, що оскаржуваним рішенням місцевого суду не порушено права ОСОБА_3 , фактично надав оцінку доводам апеляційної скарги по суті, що можливе лише в межах відкритого апеляційного провадження, з дослідженням усіх обставин справи та оцінкою доказів на підтвердження чи спростування доводів ОСОБА_3 про порушення її прав оскаржуваним судовим рішенням.
Доводи апеляційної скарги, мають бути перевірені та оцінені під час розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні.
З огляду на зазначене Верховний Суд вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими, тому ухвала суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі, підлягає скасуванню.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої та апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
Частиною четвертою статті 411 ЦПК України встановлено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, Верховний Суд вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Керуючись статтями 400, 406, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_3 , подану адвокатом Корнієнком Максимом Олександровичем, задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2018 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                               О. В. Ступак
Судді:                                                                                                            І. Ю. Гулейков  
                                                                                                                       А. С. Олійник
                                                                                                                       С. О. Погрібний
                                                                                                                       В. В. Яремко