Справа № 341/15/20 
Провадження № 33/4808/130/20 
Категорія ст.124 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Гаполяк Т. В. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Камінського І.П., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Камінського І.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп., а також стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.,- 

                                                    в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 03 січня 2020 року о 09 год. 15 хв. керуючи транспортним засобом Ford, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Львівській в с. Дем`янів, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл., перед зміною руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку. ОСОБА_1 різко змінив напрямок руху та допустив ДТП. Автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху та допустив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.
Не погодившись з вказаним рішенням суду захисник адвокат Камінський І.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки постановлена без дослідження додатково наданих доказів в порядку ст.271 КУпАП.
Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги свідчення свідка ОСОБА_2 , з яких вбачається, що водій Мерседеса-Бенц двічі грубо порушив ПДР, та взагалі не зазначив про це в постанові суду.
Звертає увагу суду на те, що суддя в постанові суду посилається, як на доказ вини ОСОБА_1 , на протокол про адміністративне правопорушення №233513 від 03.01.2019 року. Вказує, що такого документу в матеріалах справи не виявлено, а тому йому не зрозуміло, який саме документ досліджував суддя, визнавши його належним та допустимим доказом у справі.
Крім того, вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки  відеозапису із відеореєстратора, відповідно до якого чітко видно, що місцем початку маневру обгону водія автомобіля Мерседес-Бенц є перетин суцільної дорожньої розмітки в порушення вимог ПДР України. 
Наведені докази в постанові суду жодним чином не доводять порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху та свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.
Просить постанову суду скасувати та закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
В судове засідання апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_3 та його представник адвокат Денис Т.Д. не з`явились, хоча повідомлялись судом апеляційної інстанції про розгляд апеляційної скарги у встановленому законом порядку, не заявили клопотання про відкладення розгляду справи та про поважність причин, які не дозволили їм з`явитися у судове засідання суду апеляційної інстанції. 
ОСОБА_1 та його захисник адвокат Камінський І.П. вважали за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності потерпілого ОСОБА_3 та його представника адвоката Денис Т.Д.
Апеляційний суд, враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що участь потерпілого та його представника в судовому засіданні апеляційної інстанції не є обов`язковою, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу захисника адвоката Камінського І.П. за відсутності потерпілого ОСОБА_3 та його представника адвоката Дениса Т.Д.   
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Камінського І.П., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 .
Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.
При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, які були оцінені судом за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, зокрема протоколом серії ДПР18 №233513 від 03.01.2020 року (а.с. 1), планом-схемою ДТП (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 4-6) та їх поясненнями в судових засіданнях, копією протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 (а.с.3), відеозаписами, камери відеонагляду Бурштинської ТЕС та іншими доказами, які були досліджені судом. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення протоколу серії ДПР18 №233513 від 03.01.2020 року (а.с. 1) ОСОБА_1 03 січня 2020 року о 09 год. 15 хв. в с. Дем`янів по вул. Львівській, перед зміною руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухаючись у попутному напрямку, різко змінив напрямок руху та скоїв ДТП з автомобілем Форд, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху та допустив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що в мотивувальній частині постанови суду допущено описку стосовно часу складання протоколу, а саме замість 03.01.2020 року помилково зазначено 03.01.2019 року. Вказана помилка носить технічний характер, не впливає на правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та може бути виправлена сама судом першої інстанції. 
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – інспектором СРПП Галицького ВПСТ лейтенантом поліції Дубінським С.М., підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Правопорушнику були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Галицькому районному суді.
В графі протоколу пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що він рухався по дорозі, повертаючи, переконався у відсутності перешкоди, а тому повернув ліворуч і в його автомобіль в`їхав інший автомобіль. 
При цьому ОСОБА_1 надав письмові пояснення (а.с.6), відповідно до яких 03.01.2020 року близько 09 год. 15 хв. рухаючись автомобілем марки Форд, д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Дем`янів по вул. Львівській з`їжджаючи з моста та близько 100 метрів він включив світловий  сигнал повороту ліворуч для здійснення повороту на територію Бурштинської ТЕС. Позаду рухалась колона транспортних засобів в попутному напрямку, виїхавши переднім лівим колесом на узбіччя з лівої сторони, він відчув удар в автомобіль іншим автомобілем. Він проїхав метрів 50 і зупинився, зрозумівши , що відбулась ДТП. Перед здійсненням повороту він переконався в безпечності свого маневру.
Аналогічні пояснення були надані ОСОБА_1 в суді першої інстанції та наведені судом в мотивувальній частині судового рішення. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 стверджував, що, керуючи транспортним засобом, перед поворотом ліворуч, переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, однак в момент виконання вказаного маневру відбулось зіткнення  з іншим транспортним засобом марки Mercedes-Benz, під керуванням ОСОБА_3 . Вказує, що на момент виконання повороту ліворуч він не бачив вищевказаний транспортний засіб і вважає, що саме водій автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 винний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки рухався зі швидкістю, яка перевищувала допустиму та виконував обгін у місці не дозволеному ПДР України.  
Таким чином зі змісту пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не заперечує, що дорожньо-транспортна пригода відбулась саме під час виконання ним повороту ліворуч, однак вважає, що при виконанні вказаного маневру він не допускав порушень вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України. 
У ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про зміст протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений та отримав копію постанови про адміністративне правопорушення, що підтверджується його власноручним підписом.
Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.01.2020 року (а.с.2), на якій зафіксовано розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної події вбачається, що вона сталася за участю водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , та водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 .
На вказаній схемі зафіксовано розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, вказане місце зіткнення транспортних засобів, розташування дорожніх знаків, розмітки та інших об`єктів (електроопора), зазначені відстані між транспортними засобами, ширина дороги та інші дані, які можуть мати істотне значення.
Вищевказані дані схеми дорожньо-транспортної пригоди повністю узгоджуються з поясненнями учасників ДТП – ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, місця зіткнення транспортних засобів та суспільно-небезпечних наслідків у виді пошкодження транспортних засобів.
В судовому засіданні ОСОБА_1 показав, що повністю згідний з вищевказаною схемою, щодо розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди. 
Відповідно до переліку видимих(зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП автомобілі Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження переднього бампера з правої сторони, передньої та задньої дверок з правої сторони автомобіля, дзеркала заднього виду з правого боку; автомобіль «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 отримав пошкодження переднього крила з лівого боку, заднє крило з лівого боку, бампер з лівого боку, передня дверка з лівого боку, колісний диск з лівого боку спереду.
Характер вищевказаних пошкоджень транспортних засобів повністю відповідає показанням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та розташування транспортних засобів в момент їх зіткнення.
Так, зі змісту письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с.4), наданих працівникам поліції 03.01.2020 року вбачається, що він 03.01.2020 року близько 09 год. 15 хв. рухаючись автомобілем марки Mercedes-Benz L200, д.н.з. НОМЕР_2 , в с. Дем`янів по вул. Львівській разом із дружиною, неповнолітньою дитиною та ОСОБА_4 виїхав на смугу зустрічного руху для здійснення обгону іншого транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку. Коли він порівнявся із попереду рухаючим транспортним засобом, водій автомобіля включив лівий показник повороту та почав здійснювати поворот ліворуч, в той час, як його автомобіль порівнявся із даним автомобілем. Він прийняв більше в ліву сторону для уникнення зіткнення, але ДТП таки відбулась на смузі зустрічного руху ближче до узбіччя. Вказав в поясненнях на те, що попередньо водій автомобіля Форд, при здійсненні ним обгону автомобілів, які рухались в попутному напрямку, не показав завчасно світловий сигнал повороту для попередження виконання ним маневру повороту, а тому в нього не було перешкоди для здійснення обгону.
В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 надав аналогічні пояснення та вказав, що 03 січня 2020 року, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz рухався дорогою з м. Бурштина в сторону м. Івано-Франківськ та проїжджаючи повз Бурштинську ТЕС розпочав здійснювати обгін колони автомобілів, які рухались в попутному напрямку, коли транспортний засіб марки  Ford НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , почав здійснювати маневр лівого повороту, внаслідок чого він з метою уникнути зіткнення транспортних засобів, прийняв максимально лівіше, однак не зміг уникнути зіткнення транспортних засобів.  
У відповідності до копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №505735 від 03.01.2020 року (а.с.7) на водія ОСОБА_1 накладено стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП за те, що останній керував транспортним засобом за відсутності страхового полісу.
Згідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Досліджені судом першої інстанції докази були оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю у відповідності до вимог ст.252 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник адвокат Камінський І.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилається на те, що суд першої інстанції неповно дослідив фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди та не надав належної оцінки сукупності доказів, на які посилалась сторона захисту. 
Так, апеляційним судом в судовому засіданні були досліджені письмові докази, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, допитано свідка ОСОБА_2 , оглянуто відеозаписи, з камери відеонагляду Бурштинської ТЕС та з відеореєстратора, транспортного засобу, який було надано стороною захисту, досліджені скріншоти з вищевказаних відеозаписів. 
Зокрема, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що він був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди та бачив, як під час виконання водієм ОСОБА_1 , повороту ліворуч, відбулось зіткнення з транспортним засобом, який рухався у попутному напрямку з достатньо великою швидкістю. 
Пояснення свідка ОСОБА_2 повністю узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 і потерпілого ОСОБА_3 в частині обставин дорожньо-транспортної пригоди та свідчать про те, що зіткнення транспортних засобів відбулось саме під час здійснення ОСОБА_1 повороту ліворуч. 
Апеляційний суд ставиться критично до доводів захисту про те, що суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_2 , оскільки суд першої інстанції в мотивувальній частині судового рішення навів зміст пояснень вказаного свідка та дав оцінку його поясненням, вказавши на те, що досліджені докази узгоджуються між собою і не викликають сумніву у своїй належності та допустимості. 
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозапис з камери відеонагляду Бурштинської ТЕС, яким безпосередньо зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди та відеозапис з відеореєстратора, транспортного засобу, який повторював маршрут, яким рухався транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 перед дорожньо-транспортною пригодою. 
Аналізуючи дані відеозапису з камери відеонагляду Бурштинської ТЕС, апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, оскільки він, керуючи автомобілем Форд, д.н.з. НОМЕР_1 , діючи в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки транспортному засобу марки Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_3 , та розпочав здійснювати поворот ліворуч, не переконавшись в безпечності здійснення такого маневру. 
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати дії водіїв транспортних засобів, які причетні до дорожньо-транспортної пригоди, оскільки вказаним відеозаписом зафіксовані обставини дорожньо-транспортної пригоди, дорожньо-транспортна обстановка до зіткнення транспортних засобів, їх зіткнення та розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди. 
Дані вказаного відеозапису повністю узгоджуються з встановленими судом першої інстанції обставинами дорожньо-транспортної пригоди та доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Зі змісту вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , мав об`єктивну можливість встановити, що виконання ним маневру повороту ліворуч створювало аварійну ситуацію, оскільки змушувало транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3 змінити швидкість та напрямок руху з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди. 
Вказані дані відеозапису повністю збігаються з поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , який стверджував, що внаслідок виконання повороту ліворуч водієм ОСОБА_1   він з метою уникнення зіткнення транспортних засобів був змушений максимально прийняти вліво, однак уникнути зіткнення не зміг. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що під аварійною обстановкою необхідно розуміти  ситуацію, за якої інші учасники дорожнього руху змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 повністю погоджується з тим, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме в момент виконання ним повороту ліворуч.
Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , маючи об`єктивну можливість правильно оцінити дорожньо-транспортну обстановку та уникнути зіткнення транспортних засобів, прийшов до неправильного висновку, що виконання повороту ліворуч буде безпечним і не створить перешкоду для іншого транспортного засобу.
Схема місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснення ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_3 , відеозапис з камери відеонагляду Бурштинської ТЕС, та відеозапис з відеореєстратора транспортного засобу, скріншоти з вказаних відеозаписів  свідчать про те, що ОСОБА_1 мав об`єктивну реальну можливість правильно оцінити дорожньо-транспортну обстановку та уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом виконання п.10.1 Правил дорожнього руху України. 
Так, відповідно до п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Враховуючи наведене, вважаю, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України, відповідно до якого водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасника руху.
Апеляційний суд вважає, що доводи ОСОБА_1 стосовно того, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винен водій ОСОБА_3 , який допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, не впливають на правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він мав технічну можливість відвернути дорожньо-транспортну пригоду, перед здійсненням маневру повороту ліворуч шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Невиконання вказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 знаходиться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що перевіряє законність прийнятого судом рішення в межах обвинувачення, яке було висунутого ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляції про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки сукупності досліджених доказів та прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення, призначене ОСОБА_1 в мінімальних межах санкції ст.124 КУпАП, відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.
При розгляді питання про справедливість призначеного стягнення, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.
З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається і постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

                                                                     п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Камінського І.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                      О.П. Васильєв