ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" червня 2020 р.           Справа№ 911/1274/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Євсікова О.О.
суддів:            Владимиренко С.В. 
          Попікової О.В. 
 
за участю:
секретаря судового засідання: Кульчицька І.А.,
представників сторін:
позивача:                  Малишев Д.Є.;
відповідача-1: Лукашук О.М.;
відповідача-2: не з`явились;
третьої особи: не з`явились;
розглянувши апеляційну скаргу 
Української міської ради
на рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2019 (повний текст рішення складено 11.01.2020)
у справі № 911/1274/19 (суддя Бацуца В.М.)
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Дні-Про"
до                    1. Української міської ради,
          2. Виконавчого комітету Української міської ради,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Українське водопровідно-каналізаційне підприємство,
про                    визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання усунути
та не чинити перешкоди у користуванні орендованим майном,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.12.2019 у справі №911/1274/19 позов задоволено частково: визнано незаконним та скасовано рішення Української міської ради (08720, площа Шевченка, 1, м. Українка, Обухівський район, Київська область; ідентифікаційний код 35161509) 57 сесії VII скликання від 11.04.2019 «Про передачу Українському водопровідно-каналізаційному підприємству в оренду майна комунальної власності - групи нежилих приміщень № 13 площею 108,1 кв. м, розташованих за адресою: м. Українка, вул. Юності, 11, 1 поверх». Відмовлено в задоволенні інших позовних вимог про зобов`язання Виконавчого комітету Української міської ради усунути та не чинити в подальшому перешкод у користуванні орендованим майном - нежилими приміщеннями по вул. Юності, 11 в м. Українка Обухівського району Київської області.
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів, які підтверджували б розірвання в односторонньому порядку договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 18.04.2012, укладеного між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та Виконавчим комітетом Української міської ради, чи його припинення з інших підстав.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Українська міська рада  подала до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.В., Владимиренко С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 апеляційну скаргу Української міської ради залишено без руху; зобов`язано Українську міську раду усунути недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Української міської ради; розгляд справи призначено на 06.04.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги Української міської ради на рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2019 у справі №911/1274/19 не відбудеться 06.04.2020; розгляд справи призначено на 04.05.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2020 відкладено судове засідання на 14.05.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 відкладено судове засідання на 11.06.2020.
Вимоги та доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що: позивач звернувся до відповідача-2 з листом від 22.03.2017 про внесення змін до договору без зазначення конкретних умов договору, які підлягають зміні; позивач в останні роки не сплачував орендної плати та не застрахував орендованого майна; договір оренди було розірвано відповідачем-1 в односторонньому порядку згідно з листом від 20.02.2019 №371/0/3-19.
В судовому засіданні 11.06.2020 представник відповідача-1 надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити  апеляційну скаргу.
Представник позивача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив у задоволенні  апеляційної скарги відмовити повністю.
Представники відповідача-2 та третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності вказаних представників.
Частинами 1, 4 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, 18.04.2012 між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та відповідачем-2 був укладений договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності (далі - договір), згідно з умовами пунктів 1.1, 1.2 якого орендодавець передає на підставі рішення 23-ї сесії Української міської ради VI скликання від 12.04.2012 «Про надання дозволу на передачу в оренду майна комунальної власності - нежитлового приміщення, площею 28,9 кв. м, за адресою: м. Українка, вул. Юності, 11, к. 13 для здійснення редакційної діяльності МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект», а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлове приміщення за адресою: м. Українка, вул. Юності, 11, к. 13 (далі - Майно), площею - 28,9 кв. м.
Відповідно до п. 1.2 договору Майно передається в оренду для здійснення редакційної діяльності.
Згідно з п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі Майна.
Відповідно до п. 8.2 договору орендодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку в разі погіршення стану орендованого Майна, невиконання або неналежного виконання умов цього договору.
Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір укладено строком на 1 (один) рік, що діє з 02 квітня 2012 року по 01 квітня 2013 року включно.
Пунктом 10.4 договору передбачено, що цей договір може бути розірвано в односторонньому порядку, рішенням суду, у випадках, передбачених чинним законодавством та цим Договором.
Пунктом 10.5 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця та за умови добросовісного виконання вимог договору договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.
Згідно з п. 10.6 договору чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації орендованого майна; знищення орендованого майна; дострокового розірвання договору або за рішенням суду.
18.04.2012 між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та відповідачем-2 був підписаний акт приймання-передачі нежитлового приміщення, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно в оренду - нежитлове приміщення за адресою: м. Українка, вул. Юності, 11, к. 13, площею 28,9 кв. м.
12.07.2012 між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та відповідачем-2 була підписана додаткова угода б/н до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 18.04.2012, згідно з умовами якої, зокрема, орендодавець у зв`язку з інвентаризацією орендованого майна додатково передає в оренду нежитлове приміщення за адресою м. Українка, вул. Юності, 11, к. 13, площею 59,5 кв. м., а орендар приймає дане приміщення шляхом підписання акта приймання-передачі.
17.06.2013 між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та відповідачем-2 було підписано додаткову угоду б/н до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 18.04.2012, згідно з умовами п. 1 якої сторони дійшли згоди внести зміни до договору оренди, виклавши п. 1.1 у такій редакції: « 1.1 Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно в оренду - нежитлове приміщення за адресою: м. Українка, вул. Юності, 11, к. 13 (надалі - Майно), площею - 117,8 кв. м.».
17.06.2013 між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та відповідачем-2 був підписаний акт приймання-передачі нежитлового приміщення, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно в оренду - нежитлове приміщення за адресою: м. Українка, вул. Юності, 11, к. 13, площею 117, 8 кв. м.
15.11.2013 між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та відповідачем-2 була підписана додаткова угода б/н до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 18.04.2012, згідно з умовами п. 1 якої сторони дійшли згоди внести зміни до договору оренди, виклавши п. 1.1 у такій редакції: « 1.1 Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно в оренду - нежитлове приміщення за адресою: м. Українка, вул. Юності, 11, к. 13 (надалі - Майно), площею 130,3 кв. м.».
15.11.2013 між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та відповідачем-2 був підписаний акт приймання-передачі нежитлового приміщення, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно в оренду - нежитлове приміщення за адресою: м. Українка, вул. Юності, 11, к. 13, площею  130, 3 кв. м.
Рішенням Української міської ради №145/0/7-16-9-7 від 14.04.2016 «Про реформування міського комунального підприємства «Редакція газети «Дніпровський проспект», засновником якого є Українська міська рада» вирішено, зокрема, вийти зі складу засновників міського комунального підприємства «Редакція газети «Дніпровський проспект» з перетворенням редакції членами її трудового колективу на суб`єкта господарювання із збереженням назви, цільового призначення, мови видання і тематичної спрямованості друкованого засобу масової інформації; після державної реєстрації та внесення до єдиного державного реєстру відповідних записів про перетворення редакції подати заяву про перереєстрацію друкованого засобу масової інформації в порядку, визначеному Законом України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні»; після державної реєстрації та внесення до єдиного державного реєстру відповідних записів про перетворення редакції укласти договір оренди приміщення, яке знаходиться за адресою м. Українка, вул. Юності, 11, строком не менше ніж на 15 років з розміром орендної плати, установленим для бюджетних організацій.
20.04.2016 між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та відповідачем-1 був укладений договір б/н, за умовами якого сторона-2 у зв`язку із реформуванням міського комунального підприємства «Редакція газети «Дніпровський проспект» виходить із складу засновників; правонаступником визнається перетворений членами трудового колективу сторони-1 - суб`єкт господарювання; збережено назву друкованого засобу - «Дніпровський проспект».
25.04.2016 між трудовим колективом редакції газети «Дніпровський проспект» та відповідачем-1 була укладена угода про взаєморозуміння та спільні дії засновника Української міської ради та комунального друкованого засобу масової інформації «Дніпровський проспект» у процесі реформування.
30.09.2016 між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та відповідачем-2 була підписана додаткова угода б/н до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 18.04.2012, за умовами п. 2 якої сторони дійшли згоди внести зміни до договору оренди, виклавши п. 10.1. у такій редакції: « 10.1 Цей договір діє з 01.10.2016 до 31.12.2017".
02.12.2016 проведені загальні збори трудового колективу МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект», на яких було вирішено, зокрема, вивести зі складу засновників орган місцевого самоврядування - Українську міську раду Київської області; реорганізувати МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» шляхом перетворення у суб`єкт господарювання, засновниками якого є члени трудового колективу, організаційно-правова форма якого буде визначена відповідно до вимог Цивільного та Господарського кодексів України після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, тощо, про що був складений протокол №2 від 02.12.2016 загальних зборів трудового колективу МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект».
27.02.2017 були проведені загальні збори засновників ТОВ «Дні-Про», на яких було вирішено, крім іншого, створити шляхом перетворення членами трудового колективу МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» суб?єкт господарювання - ТОВ «Дні-Про»; організаційно-правовою формою визначити ТОВ; місцезнаходження визначити: 08720, Київська обл., Обухівський район, м. Українка, вул. Юності, 11; тощо, про що за наслідками проведення вказаних загальних зборів засновників ТОВ «Дні-Про» був складений протокол № 1 від 27.02.2017 загальних зборів засновників ТОВ «Дні-Про».
03.03.2017 проведена державна реєстрація створення юридичної особи ТОВ «Дні-Про», утвореної в результаті реорганізації МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» шляхом перетворення у вказаний суб`єкт господарювання, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців був внесений реєстраційний запис №18841450000003275.
У березні 2017 року позивач звернувся до відповідача-2 із листом № 6 від 22.03.2017,  у якому повідомив останнього про реорганізацію МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» у ТОВ «Дні-Про» та про перехід всіх прав та обов`язків від МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» до його правонаступника ТОВ «Дні-Про» та просив внести відповідні зміни до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 18.04.2012.
Рішенням Української міської ради від 11.04.2019 «Про передачу Українському водопровідно-каналізаційному підприємству в оренду майна комунальної власності - групу нежитлових приміщень № 13, площею 108, 1 кв. м, розташованих за адресою: м. Українка, вул. Юності, 11, 1 поверх» вирішено передати Українському водопровідно-каналізаційному підприємству в оренду майно комунальної власності - групу нежитлових приміщень № 13, площею 108,1 кв. м, розташованих за адресою: м. Українка, вул. Юності, 11, 1 поверх, з метою використання в якості офісних приміщень підприємства.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві, зокрема, просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Української міської ради 57 сесії VII скликання від 11.04.2019 «Про передачу Українському водопровідно-каналізаційному підприємству в оренду майна комунальної власності - групи нежилих приміщень № 13 площею 108,  кв. м, розташованих за адресою: м. Українка, вул. Юності, 11, 1 поверх».
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» реформування друкованих засобів масової інформації та редакцій здійснюється у такий спосіб:
1) вихід органів державної влади, інших державних органів та органів місцевого самоврядування із складу засновників (співзасновників) друкованого засобу масової інформації та редакції - у разі відсутності у майні редакції державного (комунального) майна;
2) вихід органів державної влади, інших державних органів та органів місцевого самоврядування із складу засновників (співзасновників) друкованого засобу масової інформації та редакції з перетворенням редакції членами її трудового колективу у суб`єкт господарювання із збереженням назви, цільового призначення, мови видання і тематичної спрямованості друкованого засобу масової інформації;
3) вихід органів державної влади, інших державних органів та органів місцевого самоврядування із складу засновників (співзасновників) друкованого засобу масової інформації та редакції з подальшою приватизацією майна редакції, що перебуває у державній чи комунальній власності, відповідно до законодавства з питань приватизації, якщо трудовий колектив редакції не подає протягом установленого цим Законом строку пропозиції про свою участь у реформуванні друкованого засобу масової інформації;
4) перетворення друкованих засобів масової інформації, заснованих центральними органами виконавчої влади, в офіційні друковані видання.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 цього ж Закону перетворення редакції членами її трудового колективу у суб`єкт господарювання здійснюється відповідно до Цивільного і Господарського кодексів України.
Згідно з ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Відповідно до ст. 108 ЦК України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.  У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.
Місцевим судом вірно встановлено, що відповідно до положень Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації», Цивільного кодексу України відбулась реорганізація МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» шляхом перетворення у ТОВ «Дні-Про» і ТОВ «Дні-Про» є правонаступником усіх прав та обов`язків МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект», у тому числі за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 18.04.2012, укладеним між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та Виконавчим комітетом Української міської ради, що підтверджується рішенням Української міської ради № 145/0/7-16-9-7 від 14.04.2016 «Про реформування міського комунального підприємства «Редакція газети «Дніпровський проспект», засновником якого є Українська міська рада», протоколом № 2 від 02.12.2016 загальних зборів трудового колективу МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект», протоколом № 1 від 27.02.2017 загальних зборів засновників ТОВ «Дні-Про», відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та іншими документами, наявними у матеріалах справи.
Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» приміщення, що перебувають у державній або комунальній власності, у яких на час реформування розташовувалися редакції, передаються в оренду строком не менше ніж на 15 років з розміром орендної плати, установленим для бюджетних організацій. Договір оренди укладається між редакцією та Фондом державного майна України (його регіональним відділенням) або відповідним органом місцевого самоврядування.
Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Частиною 6 ст. 283 цього ж кодексу передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 284 цього ж кодексу строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Статтею 291 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від договору оренди не допускається. 
Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди. 
Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.
Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.
Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 763 цього ж кодексу договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Статтею 764 цього ж кодексу передбачено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 цього ж закону термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. 
У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір укладено строком на 1 (один) рік з 02.04.2012 по 01.04.2013 включно.
Пунктом 10.4 договору передбачено, що цей договір може бути розірвано в односторонньому порядку, рішенням суду, у випадках, передбачених чинним законодавством та цим Договором.
Пунктом 10.5 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця та за умови добросовісного виконання вимог договору Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.
Згідно з п. 10.6 договору чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації орендованого майна; знищення орендованого майна; дострокового розірвання договору, або за рішенням суду.
30.09.2016 між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та відповідачем-2 була підписана додаткова угода б/н до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 18.04.2012, згідно з умовами п. 2 якої сторони дійшли згоди внести зміни до договору оренди виклавши п. 10.1 у редакції, за якою цей договір діє з 01.10.2016 до 31.12.2017.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Колегія суддів відзначає, що відповідачі згідно з ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не надали суду належних та допустимих доказів, які підтверджували б розірвання в односторонньому порядку договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 18.04.2012, укладеного між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та Виконавчим комітетом Української міської ради, чи його припинення з інших підстав.
Доводи апелянта щодо того, що договір оренди від 18.04.2012 припинив свою дію у зв`язку із його розірванням відповідачем-2 в односторонньому порядку, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідачами не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували розірвання в односторонньому порядку договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 18.04.2012, укладеного між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та Виконавчим комітетом Української міської ради, чи його припинення з інших підстав.
При цьому колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що договір оренди був розірваний відповідачем-1 в односторонньому порядку згідно з листом від 20.02.2019 №371/0/3-19 (копію якого відповідач-1 долучив до матеріалів апеляційної скарги), оскільки: такий лист до місцевого суду не подався; обґрунтованих причин, які б унеможливлювали його подачу, апелянт не навів; крім того у матеріалах справи також відсутні належні докази як його направлення так і отримання позивачем.
Таким чином, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що позивач в останні роки не сплачував орендної плати та не застрахував орендованого майна, оскільки навіть за умови, що такі обставини мали місце, відповідачі в ході розгляду справи місцевим судом не надали суду (як того вимагають ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України) жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували у порядку та на підставі положень договору та ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України, ст. 764 Цивільного кодексу України належне повідомлення ними позивача про припинення договору оренди від 18.04.2012 в термін до одного місяця до закінчення дії даного договору та протягом одного місяця після закінчення строку його дії (лист від 20.02.2019 №371/0/3-19 у цей термін також не складався).
Як вбачається із матеріалів справи, після спливу строку дії договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 18.04.2012, укладеного між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та Виконавчим комітетом Української міської ради, визначеного у пункті 10.1 договору, позивач безперешкодно та належним чином користувався до березня 2019 року приміщенням, що є об`єктом оренди за вказаним договором, що підтверджується договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 18.04.2012, листом № 689/0/3-19 від 25.03.2019 Виконавчого комітету Української міської ради, листом № 551/0/3-19 від 11.03.2019  Виконавчого комітету Української міської ради, випискою з банківського рахунку позивача за 14.02.2017, платіжним дорученням № 43 від 13.03.2019, платіжним дорученням № 2 від 21.03.2019, Рішенням Української міської ради від 11.04.2019 «Про передачу Українському водопровідно-каналізаційному підприємству в оренду майна комунальної власності - групу нежитлових приміщень № 13, площею 108,1 кв. м, розташованих за адресою: м. Українка, вул. Юності, 11, 1 поверх», наявними у матеріалах справи.
Як було зазначено вище і вірно встановлено місцевим судом у процесі розгляду справи, в термін до одного місяця до закінчення дії даного договору та протягом одного місяця після закінчення строку дії спірного договору оренди відповідачі належним чином не повідомили позивача про припинення спірного договору оренди, а тому місцевий суд дійшов правильного висновку, що відповідно до положень ст. 284 Господарського кодексу України, ст. 764 Цивільного кодексу України оренди дія договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 18.04.2012, укладеного між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та Виконавчим комітетом Української міської ради, не припинилась, а автоматично пролонгувалась на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, а саме строком на 15 місяців спочатку з 01.01.2018 по 31.03.2019, а потім з 01.04.2019 по 01.06.2020.
Крім того, в силу ч. 2 ст. 9 Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» приміщення, що перебуває у комунальній власності та є предметом договору оренди і в якому на час реформування розташовувалось МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект», а згодом і ТОВ «Дні-Про», має бути передане в оренду саме позивачеві.
Таким чином, колегія суддів встановила, що оспорюване рішення було прийнято Українською міською радою з порушенням положень Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та інших нормативно-правових актів України за відсутності відповідних правових підстав та із порушенням права користування позивача спірним нерухомим майном і без припинення права позивача на користування в порядку оренди спірним нерухомим майном.
Враховуючи викладене, позовна вимога позивача до відповідача-1 про визнання спірного рішення незаконним та його скасування є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Крім того, позивач у своїй позовній заяві просив суд зобов??язати Виконавчий комітет Української міської ради усунути та не чинити в подальшому перешкод у користуванні орендованим майном - нежилими приміщеннями по вул. Юності, 11 в м. Українка Обухівського району Київської області.
Щодо вказаної позовної вимоги апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до ст. 28 цього ж закону орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності. 
Орендар може зажадати повернення орендованого майна з будь-якого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні ним, відшкодування шкоди, завданої майну громадянами і юридичними особами, включаючи орендодавця.
Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 386 цього ж кодексу держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. 
Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. 
Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Статтею 391 цього ж кодексу передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Власник може звернутися з позовом про усунення будь-яких порушень свого права, не пов`язаних з неправомірним позбавленням володіння (негаторний позов). Для подання такого позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування й розпорядження були результатом винних дій відповідача чи спричиняли збитки. Достатньо, щоб такі дії (бездіяльність) об`єктивно порушували права власника і були протиправними. Позовна давність до відповідних вимог не застосовується, оскільки правопорушення триває у часі. Якщо ж на момент подання позову воно припинилося, то підстав для задоволення позову немає. 
Захист прав і охоронюваних законом інтересів підприємств і організацій за негаторним позовом надається судом у формі припинення дій, що порушують право, або відновлення становища, яке існувало до порушення права. Якщо негаторний позов визнано обгрунтованим, у резолютивній частині рішення необхідно чітко визначити дії, які повинен вчинити відповідач щодо усунення порушень права власника, і строк виконання цих дій. У разі невиконання такого рішення арбітражний суд видає наказ на примусове виконання рішення.
Позивач звернувся із даним позовом до відповідачів за захистом свого права користування окремим індивідуально визначеним орендованим майном - нежитловим приміщенням за адресою: м. Українка, вул. Юності, 11, к. 13, площею 130, 3 кв. м, що виникло на підставі договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 18.04.2012, укладеного між МКП «Редакція газети «Дніпровський проспект» та Виконавчим комітетом Української міської ради. Натомість у позовній заяві позивач просить суд, зокрема, зобов`язати Виконавчий комітет Української міської ради усунути та не чинити в подальшому перешкод у користуванні орендованим майном - нежилими приміщеннями по вул. Юності, 11, в м. Українка Обухівського району Київської області, тобто всіма нежилими приміщеннями, що знаходяться за вказаною адресою, а також тими, що не є предметом спору і перебувають у володінні і користуванні інших користувачів.
При цьому позивач відповідно до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які підтверджували б наявність у нього права користування всіма нежилими приміщеннями по вул. Юності, 11, в м. Українка Обухівського району Київської області, щодо усунення перешкод користування якими заявлена позивачем до відповідача-2 вищевказана позовна вимога.
Оскільки позивач не підтвердив наявність у нього права користування всіма нежилими приміщеннями по вул. Юності, 11, в м. Українка Обухівського району Київської області, щодо усунення перешкод користування якими заявлена позивачем до відповідача-2 вказана позовна вимога, то, відповідно, неможливим є захист у судовому порядку права користування позивача на підставі ст. 391 Цивільного кодексу України. А тому позовна вимога позивача до відповідача-2 про зобов`язання усунути та не чинити в подальшому перешкод у користуванні орендованим майном - нежилими приміщеннями по вул. Юності, 11 в м. Українка Обухівського району Київської області , є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, і апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.
Таким чином, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. 

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що судове рішення місцевого суду прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для вирішення спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня  2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників судового процесу колегія судів з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.
У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. 
Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Української міської ради на рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2019 у справі №911/1274/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2019 у справі №911/1274/19 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1274/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 12.06.2020.

Головуючий суддя                                                            О.О. Євсіков 

Судді                                                                                С.В. Владимиренко

                                                                                О.В. Попікова