ПОСТАНОВА
Іменем України

24 квітня 2020 року 
Київ
справа №812/1511/17
адміністративне провадження №К/9901/51475/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого – Кашпур О.В.,
суддів – Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №812/1511/17
за позовом  ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на  постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Сухарька М.Г., суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г.
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог 
1.          У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії та бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не нарахування та не виплати винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 грн у розрахунку на місяць за період з 07.11.2015 по 20.01.2016 у сумі 16089,16 грн та стягнути вказану винагороду.
2.          На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він в спірний період проходив службу в Національній поліції України та безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО на території Луганської області, а тому має право на отримання винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 №24.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 
3.          Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12 грудня    2017 року позов задоволено частково: стягнуто з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07 листопада        2015 року по 20 січня 2016 року в сумі 15036,19 грн (п`ятнадцять тисяч тридцять шість гривень 19 копійок), з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
4.          Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з  наявності у позивача права на отримання винагороди за участь в антитерористичній операції. 
5.          Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року скасовано постанову Луганського окружного адміністративного суду від     12 грудня 2017 року, прийнято нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
6.          Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з відсутності доказів на підтвердження фактичної участі позивача в антитерористичній операції.
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.          Не погоджуючись із постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене судове рішення суду   апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
8.          Касаційна скарга обґрунтована тим, що його безпосередня участь в антитерористичній операції на території Луганської області в спірний період підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. 
IV.          Позиція інших учасників справи
9.          Відповідач подав до суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.
V. Рух справи у суді касаційної інстанції
10.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від             24 травня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на  постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від   25 квітня 2018 року.
11.          За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано 05 червня 2019 року для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючого судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А на підставі розпорядження заступника керівника  апарату Верховного Суду – керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Богданюк від 31 травня 2019 року №562/0/78-19. 
12.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від             19 серпня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 прийнято до провадження.
13.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від             23 квітня 2020 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження на 24 квітня 2020 року.
VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
14.          Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ від 18.03.2016 №4/I/XIII/101 позивачу надано статус учасника бойових дій (підстави - довідка про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності та територіальної цілісності України від 22.12.2015 № ВДЗ/236/А, накази Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 12.12.2014 № 97, від 17.11.2015 № 321, від 20.11.2015 № 324). 
15.          Згідно із довідкою № А-5492 від 01.09.2016 ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 06.08.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 18.08.2016 на підставі наказів першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 12.12.2014 №97, від 17.11.2015 №321, від 20.11.2015 №324, від 07.12.2015 №341, від 25.08.2016 №238дск.
16.          Відповідно до витягу з наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) ОСОБА_1  перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 06.08.2014.
17.          За наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) №321 від 17.11.2015 позивач вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 07.11.2015.
18.          Згідно наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 07.12.2015 №341, позивач прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 07.11.2015 .
19.          Наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 25.08.2016 №238дск, ОСОБА_1 вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 18.08.2016 .
20.          Відповідно до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Луганській області про доходи, грошове забезпечення ОСОБА_1  становило: у листопаді 2015 року - 5264,00 грн, у грудні 2015 року - 6580,00 грн, у січні 2016 року - 6580,00 грн. Грошове забезпечення позивачу за вказані місяці сплачено, однак не сплачена винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції.
21.          Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Луганській області від 30.10.2017 №4052/111/19/-2017, позивач в період з 07.11.2015 по 20.01.2016 у відпустці та на лікарняному не перебував.
22.          Суть спору полягає у визначенні наявності права у позивача на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.
VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ 
23. Конституція України від 28 червня1996 року №254к/96-ВР
Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
24. Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом)
Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
25.          Статтею 13 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) суб`єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з Положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону.
За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.
Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу.
26.          Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 №24 "Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій" (далі - постанова Кабінету Міністрів України  від 31.01.2015 №24) установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.
27.          Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 №24 затверджено розмір винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 1, розмір додаткових винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 2.
28.          Наказом Міністерства оборони України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 02 лютого 2015 року №49, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2015 року за №135/26580, затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Порядок №49). 
Пунктами 1, 2, 3, 7 розділу ІІ Порядку № 49 передбачено, що військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення. Розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень. Винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у п. 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).
Безпосередня участь у відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою підтверджується журналом бойових дій (журналом ведення оперативної обстановки), бойовим донесенням (підсумковим, терміновим та позатерміновим), рапортом керівника підрозділу, який виконував завдання. Крім того, підтвердними документами є бойовий наказ командира військової частини для виконання поставлених завдань охорони об`єктів (несення служби на блокпостах, звільнення об`єктів, які захоплені, тощо), письмовий наказ командира військової частини, який виконував завдання, запис у книзі прикордонної служби підрозділу охорони державного кордону про виконання завдань прикордонними нарядами щодо відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), де визначені особовий склад, який залучається до охорони, час, місце, порядок виконання завдань, книга служби нарядів та подій, що відбувалися.
VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
29.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється  у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
30.          Проаналізувавши вищенаведені правові норми, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що винагорода за безпосередню участь в АТО виплачується не за весь час залучення особи до складу сил та засобів АТО, а тільки за час фактичної участі цієї особи у відповідних заходах. Так, зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. В подальшому, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, Головним управлінням МВС України в області видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.
31.          Як правильно встановлено судами та вбачається з матеріалів справи,  наказами Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 12.12.2014 №97, від 17.11.2015 №321, від 07.12.2015 №341, від 25.08.2016 №238дск та довідкою Головного управління Національної поліції в Луганській області від 01.09.2016 № А-5492 підтверджується, що позивач в період з 07.11.2015 по 18.08.2016 брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, проходив службу у Головному управлінні Національної поліції у Луганській області, яке є правоохоронним органом.
32.          За спірний період позивачу нараховано та сплачено грошове забезпечення, що підтверджується довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Луганській області.
33.          Вищезазначені накази першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) підтверджують включення ОСОБА_1 до сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області. Військовослужбовці з числа включених до таких сил та засобів у подальшому можуть залучатися до проведення Антитерористичної операції. 
34. Посилання скаржника на те, що він брав безпосередню участь в АТО з                    07 листопада 2015 року по 18 серпня 2016 року суд вважає безпідставними, оскільки вказаний період часу є загальним періодом, що визначає участь позивача в проведенні антитерористичної операції.
35.          Однією з обов`язкових умов для визнання військовослужбовця таким, що бере безпосередню фактичну участь у відповідних заходах в АТО є перебування такої особи у підпорядкуванні (виконання завдань) керівництва штабу АТО.
36. Така фактична участь осіб в Антитерористичній операції має бути підтверджена наказом командира штабу АТО. 
37. Проте, скаржником не підтверджено свого перебування у підпорядкуванні (виконання завдань) керівництва штабу АТО у період з 07 листопада 2015 року по            18 серпня 2016 року.
38.          Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верхового Суду від 24.01.2020 справа №812/1487/17, і колегія суддів Верховного Суду не знаходить підстав для відступу він неї.
39. За такого правового регулювання та обставин справи суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
40. Оскільки, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні. 
41. У зв`язку з цим, відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій  – без змін.
IХ. Судові витрати
42.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.          Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 квітня               2018 року в справі №812/1511/17 залишити без змін.
3.          Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                      О. В. Кашпур          
Судді:                                                                                 О. Р. Радишевська
                                                                                          С.А. Уханенко