ПОСТАНОВА
Іменем України

30 квітня 2020 року 
Київ
справа №361/7386/16
адміністративне провадження №К/9901/39230/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Рибачука А.І., 
розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 361/7386/16
за позовом      ОСОБА_1 до Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області про визнання протиправною та скасування постанови, провадження в якій відкрито
за касаційною  скаргою  ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області, прийняту 13 лютого 2017 року у складі судді Василишина В.О. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду, прийняту 05 квітня 2017 року  у складі колегії суддів: головуючого судді: Глущенко Я.Б., суддів: Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області, у якому просив визнати незаконними дії заступника начальника цього відділу Корнета В.В. щодо складання постанови від 08 грудня 2016 року № А-0812/1 про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 4250 грн. за порушення частин першої та п`ятої статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправними та скасувати зазначену постанову, закривши провадження у адміністративній справі.
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2017 року, залишеною без змін  ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року,  у задоволенні позову відмовлено.
Як встановлено, згідно із технічним паспортом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01 квітня 2011 року за вказаною адресою розташований житловий будинок, позначений літерою «А-2», загальною площею 205,1 кв.м, житловою - 68,6 кв.м, та огорожа, позначена на плані літерою «N».
25 листопада 2016 року відділом державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області видано направлення № 108/16 для проведення позапланової перевірки на зазначеному об`єкті містобудування, на підставі наказу відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області від 08 червня 2016 року № 3 та необхідності перевірки даних, наведених у декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 25 листопада 2016 року, у якому зазначено про порушення позивачем правил статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 3.25 ДБН «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а саме: ОСОБА_1 без документу, що надає право на виконання будівельних робіт з цегли побудовано господарську будівлю (барбекю), вказана будівля побудована по межі земельної ділянки, тобто не забезпечено мінімально необхідну відстань для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту до межі сусідньої ділянки 1,0 м. Також, у акті зазначено, що будівельні роботи виконані з відхиленням від затвердження проектних рішень, оскільки змінено геометричні розміри вхідного блоку. Не виконано будівельні роботі з будівництва української хатинки та сараю, що вказані в проектній документації.
За наслідками проведеної перевірки Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області складено протокол про адміністративне правопорушення № Л-А-2511/2 та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № С-2511/2, яким позивача зобов`язано у термін до 01 березня 2017 року усунути порушення у сфері містобудівної діяльності в установленому законодавством порядку.
08 грудня 2016 Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частинами першою та п`ятою статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн.
Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав адміністративний позов.         
У поданій касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій у справі та прийняти нове рішення, яким  задовольнити позов.
Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, враховуючи межі касаційного перегляду, визначені  статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про  регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.
ДБН 360-92**, які затверджено наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 року №  44, передбачено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.
Відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва передбачена ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, частинами 1 та 5 вказаної статті передбачено:
-                    порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд  тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від 10 до 50 неоподатковуваних мінімум доходів громадян;
-                    виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні тягнуть за собою накладення штрафу від 250 до 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому, згідно із ч. 2 ст. 36 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до частини першої статті 244-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).
Встановленими у цій справі фактичними обставинами підтверджується, що позивач без документу, що надає право на виконання будівельних робіт з цегли побудував господарську будівлю (барбекю) та те, що вказана будівля побудована по межі земельної ділянки, тобто не забезпечено мінімально необхідну відстань для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту до межі сусідньої ділянки 1,0 м., колегія суддів дійшла до висновку про обґрунтованість спірної постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч.ч. 1, 5 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Доводам позивача щодо того, що Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» набрав чинності лише у березні 2011 року, тому не може бути урахований у спірних правовідносинах, так як, будівництво спірної будівлі (барбекю) розпочато після набрання чинності даним Законом  суди попередніх інстанцій надали належну оцінку, з якою погоджується і колегія суддів. Так, станом на 01 квітня 2011 року її наявність не відображена у характеристиці будинку, господарських будівель і споруд, що міститься у технічному паспорті.
Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якої будівництво індивідуальних житлових будинків до 300 квадратних метрів не потребує розробки проекту, так як зазначена стаття регулює питання щодо будівельного паспорту забудови земельної ділянки, а не питання щодо права на виконання будівельних робіт.
Той факт, що ОСОБА_1 не виконано будівельні роботі з будівництва української хатинки та сараю, що вказані в проектній документації (відповідач вказав про це в оскарженій постанові), не свідчить про наявність порушення закону. Разом з тим, з оскарженої постанови відповідача вбачається, що ОСОБА_1 без документу, що надає право на виконання будівельних робіт з цегли побудував господарську будівлю (барбекю) та те, що вказана будівля побудована по межі земельної ділянки, тобто, в порушення ДБН 360-92**, не забезпечено мінімально необхідну відстань для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту до межі сусідньої ділянки 1,0 м. Вказані обставини, у свою чергу, є порушенням закону, за що передбачена відповідальність.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.
Касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356   Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі № 361/7386/16 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик 
 А.І. Рибачук ,
Судді Верховного Суду