ПОСТАНОВА
Іменем України
13 травня 2020 року 
м. Київ
справа №522/839/17, адміністративне провадження №К/9901/62624/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А.,  Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2018р. (судді - Домусчі С.Д., Коваль М.П., Кравець О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,
встановив:
У січні 2017р. позивач звернулася до суду з позовом в якому просила:
визнати протиправним дії посадових осіб управління інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської Міської Ради; 
постанову заступника начальника управління-начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської Міської Ради від 28.11.2016 № 067/16 по справі про    адміністративне правопорушення, якою її визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 12 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8 500 грн - скасувати за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, закривши провадження по справі щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за    статтею 96 КУпАП.
Постановою  Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2017р. позов задоволено частково. 
Визнано дії посадових осіб управління інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської Міської Ради протиправними.
Постанову заступника начальника управління-начальника інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської Міської Ради Якименка Р.К. від 28.11.2016 № 067/16 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 12 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8 500 гривень - скасовано.
В задоволенні решти вимог - відмовлено.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2018р. апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини 4 статті 298 КАС України.
З ухваленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції. 
Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга підписана представником управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Курсоніс В.В., до апеляційної скарги додана не засвідчена ксерокопія довіреності від 12.01.2017 р. № 01-9/8вих. 
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що в матеріалах справи міститься:
- не засвідчена ксерокопія довіреності від 27.12.2016 року № 01-9/32вих на ім`я головного спеціаліста відділу правового забезпечення управління Бердінську Ірину Андріївну (а.с. 38);
- ксерокопія довіреності від 12.01.2017 року № 01-9/8вих на ім`я головного спеціаліста відділу правового забезпечення управління Курсоніс Вероніки Вікторівни , яка засвідчена самою Курсоніс В.В. (а.с. 39, 148, 162);
- не засвідчена ксерокопія довіреності від 12.01.2017 року № 01-9/8вих на ім`я головного спеціаліста відділу правового забезпечення управління Курсоніс Вероніки Вікторівни (а.с. 135, 178);
- не засвідчена ксерокопія довіреності від 31.05.2017 року № 01-9/251вих ім`я головного спеціаліста відділу правового забезпечення управління Хлистуна Ростислава Васильовича (а.с. 149).
Суд дійшов висновку, що до апеляційної скарги не додано, а матеріали справи не містять копії довіреності на особу яка підписала апеляційну скаргу, засвідченої у встановленому законом порядку - особою, яка видала довіреність (п. 70-75 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою КМУ № 55 від 17.01.2018 року), або копії засвідченої судом першої інстанції або судом касаційної інстанції. Отже, до апеляційної скарги не додано належним чином оформленого документу на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу, а матеріали справи містять не засвідчені копії довіреності на ім`я особи яка підписала апеляційну скаргу, а тому відсутні документи, що підтверджують повноваження головного спеціаліста відділу правового забезпечення управління Курсоніс В.В. на здійснення від імені управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради процесуальних прав та обов`язків.
З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, за змістом пункту першого частини 4 статті 298 КАС України однією з підстав для повернення апеляційної скарги є те, що вона підписана особою, яка не має права її підписувати.
Із змісту наявних в матеріалах справи копій довіреностей вбачається, що Курсоніс В.В. наділена правами представляти Управління у всіх судах, в т.ч. апеляційних, з усіма правами, наданими законом позивачу, заявнику, скаржнику, відповідачу, третій особі.
Для цього представнику надано, зокрема, повноваження підписувати від імені Управління будь-які документи, оскаржувати рішення, знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги копії, знімати копії з документів, долучених до справи. Жодних застережень на вчинення окремих дій чи виключень з процесуальних прав довіреність не містить.
Такий зміст довіреності свідчить про те, що Курсоніс В.В. як представник відповідача мала право на підписання апеляційної скарги.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на підставі цієї довіреності та її копій представник відповідача була допущена і брала участь в розгляді справи у суді першої інстанції та здійснювала представництво у суді касаційної інстанції.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019р. у справі №826/5500/18 дійшла наступних висновків:
«…слід вважати підтвердженими повноваження представника юридичної особи на підставі завіреної ним копії довіреності, якщо право цього представника засвідчувати своїм підписом копії документів випливає зі змісту виданої йому довіреності та за відсутності у ній відповідного застереження на вчинення певної дії.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що під час вирішення питання відповідності копії документа, що підтверджує повноваження представника юридичної особи, вимогам статті 59 КАС, зокрема при визнанні копії довіреності такою, що є засвідченою у визначеному законом порядку, слід уникати зайвого формалізму, як-от констатація відсутності в матеріалах заяви (скарги) копії посадової інструкції особи, яка засвідчила копію відповідного документа, відсутність у довіреності вказівки на повноваження представника на засвідчення копії довіреності тощо.
Крім того, повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.».
За правилами пункту 2 статті 305 КАС України  апеляційний суд наділений повноваженнями закрити апеляційне провадження, якщо після його відкриття виявиться, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної   дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.
Таким чином, в разі відкриття апеляційного провадження на підставі поданої неуповноваженою особою апеляційної скарги, апеляційний суд не позбавлений процесуальної можливості усунути такі недоліки на наступних стадіях апеляційного провадження. 
У справі, що розглядається апеляційний суд не скористався процесуальною можливістю пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво, передчасно дійшов висновку про відсутність у представника права на підписання апеляційної скарги і про наявність підстав для повернення цієї скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Відповідно до частин 1, 4 статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
постановив:
Касаційну скаргу управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - задовольнити.
Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2018р. - скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:          

О.П. Стародуб          

А.А. Єзеров          

В.М. Кравчук