ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року	Львів	Справа № 500/381/20 пров. № А/857/2328/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Матковська З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя Дерех Н.В., м.Тернопіль) у справі № 500/381/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Козівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
          
В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Козівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм процесуального права просить скасувати оскаржене судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач покликається на те, що 03 лютого 200 року о 22:18 він  надіслав на електронну адресу суду першої інстанції позовну заяву. Зазначає, що електронне поштове відправлення містило два електронні документи з однаковою назвою, однак які відрізнялись згідно свого розширення. Так, відправлення містило документ з розширенням *.doc, та  документ *.doc.p7s, який є підтвердженням накладення електронного цифрового підпису на документ. Відтак, ОСОБА_1 вважає, що ухвала суду першої інстанції суперечить вимогам Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2016 року №174 та нормам Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).
Відповідно до  ч.2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в   пунктах 3,  6,  7,  11,  14,  26   частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги та з матеріалами справи, колегія суддів приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, зважаючи на наступне.
Як встановлено судом, 04 лютого 2020 року ОСОБА_1 електронною поштою подав в суд першої інстанції позовну заяву до Козівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.
Перевіряючи позовну заяву суд першої інстанції дійшов висновку, що така підлягає поверненню, оскільки непідписана позивачем шляхом накладення електронного цифрового підпису.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком, зважаючи на наступне.
Відповідно до частини першої  ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями  160,  161  цього  Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною другою ст. 160, частиною першою ст. 168 КАС України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.
При цьому, відповідно до частини восьмої ст. 18 КАС України, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до  Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не визначено цим Кодексом.
Згідно із  частиною сьомою та десятою ст. 44 КАС України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Закон України «Про електронний цифровий підпис» № 852-IV (далі по тексту - Закон України № 852-IV) визначає правовий статус електронного цифрового підпису та регулює відносини, що виникають при використанні електронного цифрового підпису.
Відповідно до статті 1 Закону України № 852-IV електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
За приписами статей 3 та 4 Закону України № 852-IV електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.
Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів.
Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Як вбачається з матеріалів справи позивач подав позовну заяву шляхом надіслання її через електронну пошту.
Роздруківкою поштового клієнта суду першої інстанції підтверджується отримання електронного документа з назвою «скарга на дії двс впр рішення дерех двс козова 500 2353 18.docx» розміром 549 КБ. Разом з тим, зазначений документ не підписаний за допомогою електронного цифрового підпису, а електронний документ з розширенням *.doc.p7s, що підтверджує накладення електронного цифрового підпису, про який зазначає позивач в апеляційній скарзі,  суд не отримував.
Отже, відсутність електронного цифрового підпису на електронному документі, означає, що документ не підписаний у визначений законом спосіб.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Враховуючи викладене, а також те, що позивач подав позов до суду в електронній формі засобами електронної пошти без належного скріплення електронним цифровим підписом, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позову є вірним. 
Поряд з цим, апеляційний  суд зазначає, що доводи позивача щодо порушень  Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2016 року №174 не підлягають врахуванню та дослідженню з огляду на те, що наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 затверджено Інструкцію з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, яка вступила у дію з 01 січня 2020 року. Станом на день подання позивачем позовної заяви загальні правила ведення діловодства в місцевих та апеляційних судах України, регламентує порядок роботи з документами з моменту їх надходження чи створення до знищення в установленому порядку або передачі до державної архівної установи визначались саме Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України.
В розумінні  ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги, на переконання колегії суддів, не спростовують висновків суду першої інстанції та спростовується наявними у матеріалах справи доказами. 
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв оскаржену ухвалу з додержанням норм процесуального права.
Відповідно до   ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 246, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року про повернення позовної заяви у справі № 500/381/20  - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	З. М. Матковська