ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/604/17  Номер провадження 22-ц/814/828/20	Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі:
головуючого судді : Одринської Т.В.
суддів: Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.
за участю секретаря судових засідань – Ряднини І.В.
розглянувши в режимі відеоконференції в м. Полтаві у відкритому судовому засіданні  у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк " Індустріалбанк" до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПАТ " СК " Україна" про стягнення збитків, завданих в результаті дорожньо - транспортної пригоди
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 серпня 2019 року
В С Т А Н О В И Л А :
У січні 2017 року ПАТ АКБ « ІндустріалБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути збитки, спричиненні ДТП, в сумі 141447, 98 грн. В обґрунтування позову вказано, що 14.07.2015 року з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої пошкоджено належний позивачу автомобіль «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 . Вина ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП, встановлена постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 жовтня 2015 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП. Розмір збитків належно підтверджено висновком експерта-автотоварознавця ОСОБА_2 
Рішенням Автозаводського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2019 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» 141 447, 48 грн у відшкодування завданих майнових збитків.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» сплачений судовий збір в сумі 2 121, 72 грн. 
       Рішення місцевого суду мотивовано тим, що наданий відповідачем поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів належно не підтверджує той факт, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована, тому належним відповідачем у справі є ОСОБА_1 , як особа, яку визнано винною в спричиненні шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.
З рішенням місцевого суду не погодився відповідач, в зв`язку з чим   оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі,  посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції  та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що  оскільки його цивільно-правова відповідальність застрахована, то потерпілий повинен вимагати відшкодування розміру завданого збитку зі страхової компанії. Вказав, що дата укладення страхового полісу не має значення, оскільки внутрішній договір страхування набирає чинності з моменту зазначеного в полісі обов`язкового страхування цивільної – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що посвідчує укладення договору. Поліс страхування, який є предметом спору у даній справі, набрав чинності 05 липня 2015 року, отже, на момент ДТП, його цивільно – правова відповідальність була застрахована. Внесення інформації про укладення договору страхування до єдиної централізованої бази даних є виключно обов`язком Страховика, тому він як страхувальник не несе відповідальності за невиконання ПАТ СК « Україна» даного обов`язку. Крім того, вказує, що суд дійшов до помилкового висновку про відсутність у нього Полісу, оскільки страхування цивільно- правової відповідальності є обов`язковим, а щодо нього відсутні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 КпАП України.
У відзиві на апеляційну скаргу представник АКБ « Індустріалбанк» Сахно О.В. вказала, що наданий відповідачем страховий поліс не є належним доказом у справі, оскільки останній укладений 31 червня 2015 року, тобто у дату якої немає в календарі. Крім того, вказаного полісу немає у відповідній базі, що свідчить про не укладення спірного договору страхування.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права. 
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
       Як вбачається з матеріалів справи, 14.07.2015 року приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2 , у м. Кременчуці на вул.. 60 років Жовтня, в районі будинку № НОМЕР_3 допустив зіткнення в автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ПАТ АКБ «Індустріалбанк», під керуванням водія ОСОБА_3 , що рухався попереду, після чого відбулося зіткнення останнього автомобіля із автомобілем «Mersedes, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 . 
Постановою слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській обл. Лянного О.В. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 12015170090002610 від 15.07.2015 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального злочину / а.с. 7-8 т.1/.
Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 жовтня 2015 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП / а.с. 12-12а т.1/
Місцевим судом встановлено, що відповідач факту вчинення порушень правил дорожнього руху, які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, не оспорював.
Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 107 від 20 липня 2015 року ФОП ОСОБА_2 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 140 747 грн. 98 коп. / а.с. 14-16 т.1/        За висновком судової автотоварознавчої експертизи матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на момент ДТП становить 140 747 грн. 98 коп. /а.с. 1-30, том. 2/.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Україна», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ № 5620891, строк дії якого з 05.07.2015 року по 04.07.2016 року. Розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну складає 50000 грн., розмір франшизи - 1000 грн. / а.с. 71 т.2/.
Згідно повідомлення ліквідатора Тищенко О.І. ПрАТ «СК «Україна» визнана банкрутом на підставі постанови Господарського суду м. Києва від 07.09.2018 року, розпочата ліквідаційна процедура.
Місцевим судом встановлено, що відповідно до відкритої бази чинності полісів внутрішнього обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка розміщена на сайті МТСБУ, поліс АІ НОМЕР_5 5620891за ознаками номер страхового полісу та номер транспортного засобу не знайдено, що на думку суду свідчить, що цивільно – правова відповідальність відповідача, на момент скоєння ДТП, застрахована не була.
Колегія суддів не може погодитись з даними висновками суду з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України « Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Порядок укладення і початок дії договору страхування визначено   ч. 3 ст. 16 Закону України « Про страхування», відповідно до якої встановлено, що факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), який є формою договору страхування. Аналогічні положення містяться й у ст. 981 ЦК України.
За змістом ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до ст. 5 згаданого Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. 
За змістом п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, укладаючи договір страхування Поліс №АІ/5620891, сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема, що договір діє з 05.07.2015 року по 04.07.2016 року, тому його укладення 31 червня 2015 року – у календарну дату, якої не існує, не має правового значення, оскільки сторони погодили інший строк, з якого страховий договір набирає чинності.
Разом з цим,  слід зазначити, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів  розірвання, припинення чи визнання недійсним  цього договору страхування, відповідно він був чинним та діяв на момент  вчинення ДТП.  Крім цього, чинним законодавством не передбачено припинення, розірвання або недійсності договору страхування з підстав відсутності в ЦБД МТСБУ  інформації щодо даного договору.
З огляду на це необґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що шкода має бути відшкодована її заподіювачем, оскільки страховий поліс не внесений в єдину базу полісів.
       Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
В свою чергу, позивач не звертався до страховика відповідача та не отримав його відмову у виплаті страхового відшкодування, а відразу пред`явив вимогу до відповідача.
Колегія суддів враховує, що з правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.
Встановивши, що матеріалами справи підтверджено винуватість ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо – транспортної пригоди, а також те, що розмір заподіяних збитків, внаслідок ДТП, встановлений належними та допустимими доказами, який не оспорюється відповідачем, а також ліміт страхової відповідальності згідно Полісу страхування, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, яка складає 91747, 98 грн. / 140 747 грн. 98 коп розмір шкоди – 50000 ліміт страхового відшкодування – 1000 грн. франшизи /.
Крім того, колегія суддів зазначає, що ПАТ " СК " Україна" залучена до участі у справі лише в якості третьої особи, що позбавляє суд можливості вирішити питання про відшкодування шкоди страховою компанією.
Також, вказана страхова компанія перебуває на стадії ліквідації, тому всі вимоги до неї повинні пред`являтися до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованим, в зв`язку з чим рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи частковість задоволення позовних вимог в розмірі 65%, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1379, 11 грн. за подання позову до суду.
Враховуючи частковість задоволення апеляційної скарги в розмірі 35%, на користь апелянта необхідно стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1114, 05 грн.
Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
З урахуванням викладеного, на користь позивача з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 265, 06 грн.
Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
       Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 серпня 2019 року – скасувати, ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк   " Індустріалбанк" до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПАТ " СК " Україна" про стягнення збитків, завданих в результаті дорожньо - транспортної пригоди– задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк " Індустріалбанк" у відшкодування завданих майнових збитків 91 747, 98 грн.
       Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк " Індустріалбанк" сплачений судовий збір в розмірі 265, 06 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови  складено 16 червня 2020 року. 

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ___________________ Г.Л. Карпушин ______________ В.П.Пікуль