ПОСТАНОВА

 
27 травня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 1-681/11
провадження № 51-9821 ск 18
Суддя Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 , перевірив касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінальної справи в суді першої й апеляційної інстанцій та захисника ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року щодо ОСОБА_3 . 

Оскаржені рішення

1. Залізничний районний суд м. Львова вироком від 27 листопада 2015 року, 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя та жителя м. Києва,
визнав винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті                              333 Кримінального кодексу України (далі – КК) і призначив йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.  
2. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року вирок суду першої інстанції скасовано та закрито кримінальну справу щодо ОСОБА_3 на підставі пункту 2 статті 213 Кримінально–процесуального кодексу України                          1960 року (далі – КПК 1960 року).
Короткий виклад обставин справи
3. За вироком суду, ОСОБА_3 визнано винуватим у тому, що він, обіймаючи посаду головного спеціаліста ДП «Укрспецекспорт» та будучи обізнаним із порядком міжнародної передачі товарів військового призначення та товарів військового призначення, які допущені до цивільного використання, з метою відправки цих товарів у Китайську Народну Республіку (далі — КНР) всупереч порядку міжнародної передачі товарів, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 1807 від 20 листопада 2003 року «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення»,                            18 липня 2011 року особисто звернувся до свого знайомого ОСОБА_4 з проханням здійснити відправку 170 фотоприймальних пристроїв ФУЛ-113,                                     6 фотодіодів ФД—121 та 6 мікроохолоджувачів до фотодіодів ФД-121 через м. Львів на адресу в КНР від імені сторонньої особи. При цьому ОСОБА_3 не повідомляв ОСОБА_4 достовірної назви, призначення та вартості товарів, які містились у переданому ним картонному ящику-посилці. 
У подальшому ОСОБА_4 , попередньо домовившись зі своїм знайомим                       ОСОБА_5 про відправку цього поштового відправлення в КНР, від свого імені відправив передану йому ОСОБА_3 посилку у м. Львів та у телефонному режимі повідомив ОСОБА_5 , зі слів ОСОБА_3 , короткий опис товару, який у ній міститься, дані про отримувача та вартість товару.
ОСОБА_5 , зазначивши необхідні відомості у товаросупровідних документах зі слів ОСОБА_4 та не маючи даних щодо відправника цього товару, в товаросупровідних документах (авіанакладній № 020-81174391 від 20 липня                    2011 року та проформі інвойс), вписав як відправника товару вигадану ним особу на ім`я « ОСОБА_6 », нібито зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , та здав указану посилку до митного контролю й оформлення на МП «Львів-Аеропорт» Львівської митниці. 
Згідно з висновком експертизи фотоприймальні пристрої ФУЛ-113 є товаром військового призначення, допущеним до цивільного використання, що відповідно до списку товарів військового призначення, які при міжнародній передачі яких підлягають державному експортному контролю. Шість фотодіодів та шість мікроохолоджувачів є товарами військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному експертному контролю.
4. У результаті розгляду кримінальної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 . Апеляційний суд Львівської області ухвалою від 07 вересня                            2018 року скасував вирок місцевого суду, а кримінальну справу щодо ОСОБА_3 за частиною 1 статті 333 КК закрив у зв`язку з недоведеністю участі останнього у вчиненні злочину.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою апеляційного суду, прокурор подав на неї касаційну скаргу, яку постановою Касаційного кримінального суду від                                                            16 квітня 2019 року частково задоволено, ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 07 вересня 2018 року скасовано, а кримінальну справу щодо                    ОСОБА_3 направлено на новий апеляційний розгляд.
 
Вимоги і доводи, наведені в касаційній скарзі 
5. У касаційних скаргах, посилаючись на істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції, а кримінальну справу щодо ОСОБА_3  направити на новий апеляційний розгляд; захисник просить закрити кримінальну справу на підставі пунктів 1, 2 частини 1 статті 6 КПК 1960 року, оскільки її порушено за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 333 КК – порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.
6. Прокурор на обґрунтування своїх вимого зазначає, що висновок апеляційного суду про недопустимість протоколу огляду місця події від 20 липня 2011 року є безпідставним.
7. Він вважає, що апеляційний суд усупереч статті 257 КПК 1960 року, порушивши принцип безпосередності дослідження доказів, вибірково дослідивши докази у справі та не проаналізувавши зібраних досудовим слідством доказів у їх сукупності, дійшов передчасного висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, внаслідок цього неправильно застосував закон та ухвалив необґрунтоване рішення про закриття кримінальної справи у зв`язку з недоведеністю участі ОСОБА_3 у вчиненні злочину. 
8. Також зазначає про невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам статей 377, 399 КПК 1960 року, оскільки при новому розгляді кримінальної справи суд апеляційної інстанції не виконав вказівок касаційного суду, який розглядав справу в касаційному порядку. Крім того, прокурор стверджує, що апеляційний суд прийняв рішення всупереч вимогам статті 366 КПК України 1960 року.Ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статті 377 КПК 1960 року. 
Зміст касаційної скарги відповідає вимогам статей 350, 383, 384, 386, 398 КПК 1960 року. 
Керуючись статтею 388 КПК 1960 року пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, суддя постановив:
Витребувати із Залізничного районного суду м. Львова кримінальну справу щодо ОСОБА_3 для перевірки її в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        ОСОБА_1