УХВАЛА

16 березня 2020 року 
м. Київ
справа №816/2081/17
касаційне провадження №К/9901/5114/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шипуліної Т.М.,                    
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.
розглянув матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротех-Гарантія" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №816/2081/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротех-Гарантія" до  Головного управління ДФС у Полтавській області про  скасування податкового повідомлення - рішення,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротех-Гарантія" у листопаді 2017 року звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області про  скасування податкового повідомлення - рішення від 08.11.2017 №0011481401 в частині збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на 2193287,46грн.      
Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 05.09.2019 позовні вимоги залишив без задоволення.  
Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 22.01.2020 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 залишив без змін.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротех-Гарантія" 21.02.2020 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просило скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у  частині першій  цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1)          якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2)          якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3)          якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4)          якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених    частинами другою    і    третьою    статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Скаржник, при подачі касаційної скарги, підставою для оскарження судових рішень визначив пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивачем вказано на те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права та на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №816/2081/17 є вимога про скасування податкового повідомлення - рішення від 08.11.2017 №0011481401 в частині збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на 2193287,46грн.
Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходили з того, що придбані позивачем легкові автомобілі не мають спеціального призначення щодо їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а тому не можуть бути основною або невід`ємною складовою процесу виробництва сільськогосподарської продукції. Судами встановлено, що легкові автомобілі не використовувалися у виробництві сільськогосподарської продукції, а тому суми податку на додану вартість, сплачені позивачем в ціні придбання автомобілів, не відносяться до податкового кредиту суб`єкта спеціального режиму відповідно до підпункту 209.15.1 пункту 209.1 статті 209 Податкового кодексу України.
При вирішенні позовних вимог у справі №816/2081/17, судами першої та апеляційної інстанцій підтримана правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №818/2186/14, від 28.03.2019 у справі №816/4394/15.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у  частині першій  статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
За таких обставин суд касаційної інстанції вважає, що скаржником при подачі касаційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 необґрунтовано визначено підставою касаційного оскарження пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись пунктом 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В :
1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Агротех-Гарантія" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №816/2081/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротех-Гарантія" до  Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про  скасування податкового повідомлення - рішення.
2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду 	 	Т.М.Шипуліна  Л.І.Бившева  В.В.Хохуляк