Ухвала
 
28 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа №520/6577/17
провадження №61-3607ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В.,                   Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на постанову Одеського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2017 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «Адміністрація морських портів України») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2018 року позов залишено без задоволення.
Постановою Одеського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2018 року скасовано. Визнано незаконним наказ в.о. голови ДП «Адміністрація морських портів України» від 05 травня 2017 року №474-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника служби управління персоналом апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України». Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника служби управління персоналом апарату управління ДП «Адміністрація морських портів України» з 10 травня 2017 року. Стягнуто з ДП «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
21 лютого 2020 року ДП «Адміністрація морських портів України» звернулося із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року в указаній вище справі.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №761/8658/16-ц, у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №215/4812/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №582/1001/15-ц, у постанові Верховного Суду від 22 квітня 
2019 року по справі №176/3792/14-ц, у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №758/4116/15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
У березні 2020 року ДП «Адміністрація морських портів України» подало клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року в частині відшкодування моральної шкоди 100 000 грн, зазначаючи, що у разі задоволення касаційної скарги здійснити поворот виконання судового рішення фактично буде неможливим.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо. 
Наведені у клопотанні підприємства доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від  07 лютого 2020 року в частині вирішення питання відшкодування моральної шкоди.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Київського районного суду міста Одеси цивільну справу №520/6577/17 за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.
Зупинити виконання постанови Одеського апеляційного суду 
від 07 лютого 2020 року в частині вирішення питання відшкодування моральної шкоди до закінчення касаційного провадження.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                          В. С. Висоцька
 
                                                                                                      І. В. Литвиненко 
 
                                                                                                      І. М. Фаловська