УХВАЛА

27 квітня 2020 року 
Київ
справа №540/2520/19
адміністративне провадження №К/9901/10140/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О., 
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
касаційну скаргу     відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області    Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса)
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року
у справі №    540/2520/19
за позовом ОСОБА_1  
до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 
про визнання бездіяльності протиправною та визнання протиправною і скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, в якому просив:
-визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області Лепської Аліни Володимирівни в частині невжиття всіх, передбачених законодавством дій і заходів примусового виконання виконавчого листа Херсонського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 року по справі № 540/211/19;
-визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 07.11.2019 року ВП №59768858 з виконання виконавчого листа Херсонського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 року по справі №540/211/19.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року    скасовано та прийнято нове, яким задоволено позов.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу. 

За правилами частини першої    статті 334 КАС України    за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої    статті 129 Конституції України    серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає    стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно із пунктом 5 частини першої    статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України    суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини третьої    статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України    суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями    280,    281,    287,    288    цього    Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України    передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в даній справі спір виник у відносинах з приводу рішення органу державної виконавчої служби.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій, прийнятих на підставі статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.        

Посилання скаржника, на те, що судом апеляційної інстанції не було враховано ту обставину, що суд першої інстанції не повідомив його належним чином про дату, час та місце  розгляду справи, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне. 

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

У свою чергу, відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області    Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса) рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржено не було, оскільки постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року    було скасовано.

Крім того, в касаційній скарзі заявник оскаржує лише рішення суду апеляційної інстанції, а з рішенням суду першої інстанції по суті погоджується.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
            
Керуючись статтями    248,    333 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ухвалив: 

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області    Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса) на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року - відмовити.

2. Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                         О.О. Шишов  

Судді                                                                                      І.В. Дашутін

                                                                                          М.М. Яковенко