Постанова
Іменем України
 
02 червня 2020 року
м. Київ
справа № 153/167/16-ц
провадження № 61-6572св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , відповідачі: військова прокуратура Вінницького гарнізону Центрального регіону України, Вінницька митниця Державної фіскальної служби України, Державна казначейська служба України, Головне управління Національної поліції у Вінницькій області,	
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року 
у складі судді Любинецької-Онілової А. Г. та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 15 червня 2017 року у складі колегії суддів: Матківської М. В., Берегового О. Ю., Луценка В. В.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» 
ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України, Вінницької митниці Державної фіскальної служби України 
(далі - Вінницька митниця ДФСУ), Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ), Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - ГУ НП у Вінницькій області) про відшкодування шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що 06 серпня 2015 року ОСОБА_1 під час перетину кордону України у Республіці Молдова задекларувала виноград вагою 850 кг вартістю 5 800 лей у пункті митного контролю в місті Сороки Республіка Молдова на підставі митної декларації від 06 серпня 2015 року.
07 серпня 2015 року головний державний інспектор Вінницької митниці ДФСУ склав протокол про порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 482 Митного кодексу України, щодо громадянина ОСОБА_2 , який перевозив її товар.
У протоколі зазначено, що 06 серпня 2015 року у місцевому пункті пропуску «Цикинівка - Сорока - човен» прикордонного відділу «Кісниця» Могилів-Подільського прикордонного загону, що знаходиться на державному кордоні України з Республікою Молдова на березі річки Дністер у селі Цикинівка Ямпільського району Вінницької області працівниками Управління Служби безпеки України у Вінницькій області затримано товар - 211 ящиків з виноградом свіжим синім, який переміщався через митний кордон України поза митним контролем, поза місцем розташування митного органу з території Республіки Молдова на митну територію України човном SR0011, який належить Приватному підприємству «Чумак» (далі - ПП «Чумак») та здійснює міжнародні перевезення пасажирів, човнярем-касиром громадянином України ОСОБА_2 . Під час затримання 105 ящиків з виноградом було перевантажено з човна в мікроавтобус марки Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_1 , громадянином Республіки Молдова ОСОБА_3 , якому належить автомобіль. Вказані 105 ящиків з виноградом вилучені протоколом огляду місця події від 07 серпня 2015 року працівниками Ямпільського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ у Вінницькій області (далі - Ямпільський РВ УМВС України у Вінницькій області). 106 ящиків з виноградом, які знаходилися у човні вагою нетто 809,8 кг працівниками Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області згідно з актом прийому-передачі 
від 07 серпня 2015 року передані у Вінницьку митницю ДФСУ. Таким чином, громадянин України ОСОБА_2 перемістив товар - 211 ящиків винограду свіжого синього (з яких 106 ящиків вагою 809,8 кг) через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу (адміністративна справа № 0357/401000001/15).
Відповідно до акта обстеження на встановлення фітосанітарного стану 
від 02 вересня 2015 року та висновку фітосанітарної експертизи 
від 02 вересня 2015 року у винограді свіжому орієнтовною вагою 1,665 тон виявлені шкідливі організми: дрозофіла чорночерева (імаго) в живому стані багато; сіра гниль і м`яка гниль.
Наказом начальника Вінницької митниці ДФСУ від 11 вересня 2015 року призначена комісія для вирішення питання щодо знищення майна, вилученого відповідно до протоколів про порушення митних правил 
від 07 та 08 вересня 2015 року.
Начальником Вінницької митниці ДФСУ затверджено акт знищення майна від 16 вересня 2015 року, а саме - винограду у кількості 1 664,9 кг на суму 41 620 грн, шляхом захоронення на полігоні побутових відходів.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 жовтня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 482 Митного кодексу України і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу - сто відсотків вартості вилучених товарів, що становить 
41 622,50 грн на користь держави, з конфіскацією вилученого товару вагою 1 664,9 кг загальною вартістю 41 622,50 грн, що зберігається на складі Вінницької митниці ДФСУ (справа № 127/22490/15-п).
23 жовтня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області на адресу Вінницької митниці ДФСУ надіслана копія постанови суду 
від 08 жовтня 2015 року для виконання в частині конфіскації товару.
Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 30 листопада 
2015 року постанову Вінницького міського суду Вінницької області 
від 08 жовтня 2015 року скасовано, провадження у справі закрито на підставі частини першої статті 531 Митного кодексу України та пункту 1 статті 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.
22 грудня 2015 року відділ державної виконавчої служби Могилів-Подільського Міськрайонного управління юстиції (далі - ВДВС Могилів-Подільського МРУЮ) надіслав на адресу суду копію постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 08 жовтня 2015 року № 127/2249/15-п про конфіскацію 211 ящиків винограду, у зв`язку з тим, що вимоги виконавчого документа виконані у повному обсязі.
25 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницької митниці ДФСУ із заявою про повернення 106 ящиків винограду вагою 850 кг та/або про компенсацію вартості винограду на суму 21 250 грн, на яку отримала відповідь про те, що виноград, який містився у 106 ящиках вагою 850 кг, який був вилучений 06 серпня 2015 року у місцевому пункті пропуску «Цикинівка - Сороки - човен» є безпосереднім предметом правопорушення у справі про порушення митних правил № 0357/401000001/15, заведеної 
07 серпня 2015 року щодо громадянина України ОСОБА_2 на підставі частини першої статті 482 Митного кодексу України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 
2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого і прокурора та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року у справі № 152/624/16-ц позов ОСОБА_1 до 
ОСОБА_2 , Військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України, Вінницької митниці ДФСУ про визнання права власності задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на виноград «Кодрянка» загальною масою 850 кг, який переміщався 06 серпня 2015 року через митну територію Республіки Молдова у зоні митного контролю у пункті пропуску « Сорока - Цекинівка».
Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Посилаючись на те, що виноград у позивача був незаконно вилучений, не був арештований та не був повернутий за встановленою процедурою, передбаченою КПК України у встановлені процесуальні строки, 
ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про зміну підстав позову, просила суд на підставі статей 1166, 1173, 1174 ЦК України стягнути з Державного бюджету України шляхом списання ДКСУ з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на її користь 21 250 грн збитків, які складаються із належного їй та знищеного Вінницькою митницею ДФСУ винограду «Кодрянка» вагою 850 кг.
Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 15 червня 2017 року рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 
2017 року залишено без змін.
Судові рішення мотивовані тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами незаконності рішень, дій чи протиправної бездіяльності слідчого і прокуратури під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні і при закритті кримінального провадження і що саме їй як власнику заподіяна шкода.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не дослідили та не прийняли до уваги зазначені позивачем обставини щодо наявності належних та допустимих доказів про право власності на виноград в матеріалах справи. Так, зокрема, товаротранспортну накладну, яка підтверджує право власності на спірний виноград, позивачем додано до апеляційної скарги, але апеляційний суд не дав їй належної правової оцінки. Крім того, митна декларація також свідчить про належність товару саме їй.
Разом з тим, суди попередніх інстанцій не взяли до уваги норму частини третьої статті 243 Митного кодексу України, відповідно до якої, якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункту 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися. При цьому у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати митного органу на зберігання зазначених вище товарів, транспортних засобів власником цих товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою не відшкодовуються.
Крім того, провадження у справі про порушення митних правил стосовно перевізника човняра ОСОБА_2 закрито (припинено) апеляційним судом за відсутністю події складу адміністративного правопорушення, тому виноград має бути повернутий власникові або уповноваженій ним особі. Однак, сторонами визнано, що виноград знищений, тому його повернення є неможливим, а тому його вартість має бути відшкодована власникові. 
Доводи інших учасників справи
У березні 2018 року військова прокуратура Вінницького гарнізону Центрального регіону України, Вінницька митниця ДФСУ та ГУ НП у Вінницькій області подали відзиви на касаційну скаргу, вказуючи на те, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, всі висновки судів відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстави для їх скасування відсутні.
Зокрема, зазначали, що оригінал товаротранспортної накладної був наданий лише до апеляційного суду, а на момент вилучення винограду не надавався особами, в яких вилучався.
Крім того, у вказаній накладній є розбіжності, зокрема, у транспорті перевезення та у прізвищах осіб, які здійснювали таке перевезення.
Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 06 серпня 2015 року ОСОБА_1 під час перетину кордону України у Республіці Молдова задекларувала виноград вагою 
850 кг вартістю 5 800 лей на підставі митної декларації, в якій відсутня назва винограду.
07 серпня 2015 року головний державний інспектор Вінницької митниці ДФСУ склав протокол про порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 482 Митного кодексу України, щодо громадянина ОСОБА_2 .
У протоколі зазначено, що 06 серпня 2015 року у місцевому пункті пропуску «Цикинівка - Сорока - човен» прикордонного відділу «Кісниця» Могилів-Подільського прикордонного загону, що знаходиться на державному кордоні України з Республікою Молдова на березі річки Дністер у селі Цикинівка Ямпільського району Вінницької області працівниками Управління Служби безпеки України у Вінницькій області затримано товар - 211 ящиків з виноградом свіжим синім, який переміщався через митний кордон України поза митним контролем, поза місцем розташування митного органу з території Республіки Молдова на митну територію України човном SR0011, який належить ПП «Чумак» та здійснює міжнародні перевезення пасажирів, човнярем-касиром громадянином України ОСОБА_2 . Під час затримання 105 ящиків з виноградом було перевантажено з човна в мікроавтобус марки Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_1 , громадянином Республіки Молдова ОСОБА_3 , якому належить автомобіль. Вказані 105 ящиків з виноградом вилучені протоколом огляду місця події від 07 серпня 2015 року працівниками Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області). 106 ящиків з виноградом, які знаходилися у човні вагою нетто 809,8 кг працівниками Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області згідно з актом прийому-передачі від 07 серпня 2015 року передані у Вінницьку митницю ДФСУ. Таким чином, громадянин України ОСОБА_2 перемістив товар - 211 ящиків винограду свіжого синього 
(з яких 106 ящиків вагою 809,8 кг) через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу (адміністративна справа № 0357/401000001/15).
Відповідно до акта обстеження на встановлення фітосанітарного стану 
від 02 вересня 2015 року та висновку фітосанітарної експертизи 
від 02 вересня 2015 року у винограді свіжому орієнтовною вагою 1,665 тон виявлені шкідливі організми: дрозофіла чорночерева (імаго) в живому стані багато; сіра гниль і м`яка гниль.
Наказом начальника Вінницької митниці ДФСУ від 11 вересня 2015 року призначена комісія для вирішення питання щодо знищення майна, вилученого згідно з протоколів про порушення митних правил 
від 07 та 08 вересня 2015 року.
Начальником Вінницької митниці ДФСУ затверджено акт знищення майна від 16 вересня 2015 року, а саме - винограду у кількості 1 664,9 кг на суму 41 620 грн, шляхом захоронення на полігоні побутових відходів.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 жовтня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 482 Митного кодексу України і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу - сто відсотків вартості вилучених товарів, що становить 
41 622,50 грн на користь держави, з конфіскацією вилученого товару вагою 1 664,9 кг загальною вартістю 41 622,50 грн, що зберігається на складі Вінницької митниці ДФСУ (справа № 127/22490/15-п).
23 жовтня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області на адресу Вінницької митниці ДФСУ надіслана копія постанови суду 
від 08 жовтня 2015 року для виконання в частині конфіскації товару.
Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 30 листопада 
2015 року постанову Вінницького міського суду Вінницької області 
від 08 жовтня 2015 року скасовано, провадження у справі закрито на підставі частини першої статті 531 Митного кодексу України та пункту 1 статті 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.
22 грудня 2015 року ВДВС Могилів-Подільського МРУЮ надіслав на адресу суду копію постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 08 жовтня 2015 року № 127/2249/15-п про конфіскацію 211 ящиків винограду, у зв`язку з тим, що вимоги виконавчого документа виконані у повному обсязі.
25 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницької митниці ДФСУ із заявою про повернення 106 ящиків винограду вагою 850 кг та/або про компенсацію вартості винограду на суму 21 250 грн, на яку отримала відповідь про те, що виноград, який містився у 106 ящиках вагою 850 кг, який був вилучений 06 серпня 2015 року у місцевому пункті пропуску «Цикинівка - Сороки - човен» є безпосереднім предметом правопорушення у справі про порушення митних правил № 0357/401000001/15, заведеної 
07 серпня 2015 року щодо громадянина України ОСОБА_2 на підставі частини першої статті 482 Митного кодексу України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 
2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого і прокурора та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року у справі № 152/624/16-ц позов ОСОБА_1 до 
ОСОБА_2 , Військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України, Вінницької митниці ДФСУ про визнання права власності задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на виноград «Кодрянка» загальною масою 850 кг, який переміщався 06 серпня 2015 року через митну територію Республіки Молдова у зоні митного контролю у пункті пропуску « Сорока - Цекинівка».
Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» 
(далі - Закон України № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
У частині третій статті 3 ЦПК України (тут і далі - у редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 460-IX) визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і  на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Звертаючись до суду з позовом, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, ОСОБА_1 зазначала, що шкода в сумі 21 250 грн спричинена їй незаконними рішеннями, діями і бездіяльністю органів слідства, прокуратури, митниці, які полягають у незаконному вилученні у неї винограду, який не був арештований та не був повернутий за встановленою процедурою передбаченою КПК України у встановлені процесуальні строки, також не вирішувалося питання слідчим про його повернення під час закриття кримінального провадження.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
За загальним правилом обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно зі статтями 1173, 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Суди встановили, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2015 року (яка набрала законної сили) у справі № 127/25528/15-к у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого і прокурора та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, діють правила частини шостої цієї статті - така шкоди відшкодовується на загальних підставах, тобто, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами незаконність дій відповідачів при здійсненні ними своїх повноважень, за які відповідальність на підставі статей 1166, 1173, 1174 ЦК України повинна нести держава, а також, що саме їй завдана майнова шкода.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що спірний виноград у зв`язку із закриттям провадження в адміністративній справі за відсутності в діях особи ознак порушення митних правил, міг бути повернутий власникові, тобто особі, яка притягувалася за неправомірні дії до адміністративної відповідальності, за умови їх митного оформлення із сплатою відповідних митних платежів, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи касаційної скарги про те, щосуди попередніх інстанцій не дослідили та не прийняли до уваги товаротранспортну накладну, яка підтверджує право власності позивача на спірний виноград, колегія суддів не бере до уваги з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, товаротранспортна накладна була додана лише до апеляційної скарги та не досліджувалась судом першої інстанції. Судами також встановлено, що під час вилучення товару у ОСОБА_2 були відсутні будь-які документи на нього, які підтверджують право власності на товар іншої особи.
Крім того, як вірно зазначено відповідачами, товаротранспортна накладна містить розбіжності, зокрема, у транспорті перевезення та у прізвищах осіб, які здійснювали таке перевезення. Так, згідно з вказаною накладною виноград перевозився автомобілем марки Mercedes № 8ЯВР, хоча фактично він перевозився човном. Також, у накладній зазначено прізвище водія « ОСОБА_5 », хоча фактично перевозив виноград ОСОБА_2 , який не звертався після скасування постанови про вчинення адміністративного правопорушення за поверненням вилученого у нього товару.
Разом з тим, митна декларація теж не є належним доказом права власності позивача на спірний виноград, оскільки відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Митного кодексу України митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.
У декларації, на яку посилається позивач, зазначено відомості про особу - ОСОБА_1 , напрямок її переміщення - з Молдови в Україну, а також те, що виноград було придбано в особистих цілях, не для продажу, а для консервування та вина.
Отже, належних та допустимих доказів (документів), що засвідчують факт купівлі-продажу даного винограду та належність його ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Крім цього, згідно з частиною першою статті 378 Митного кодексу України пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1-24 групах УКИ ЗЕД та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється.
Крім того, рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року рішення Ямпільського районного суду Вінницької області 
від 12 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання за нею право власності на спірний виноград відмовлено (справа № 152/624/16-ц). Вказаним рішенням апеляційного суду зазначено, що ним не вирішувалось питання встановлення факту належності позивачу права власності на знищений виноград у конкретний період часу.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними, про що на підставі належним чином оцінених та встановлених обставин справи, судами правильно зроблено висновки про відмову у задоволенні позовних вимог.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
На думку судової колегії судові рішення, що переглядаються, є достатньо мотивованими.
Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками судів, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 
2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 15 червня 
2017 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:	І. М. Фаловська В. С. Висоцька А. І. Грушицький