Дата документу 26.05.2020 Справа № 336/7244/18

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 336/7244/18                                        Головуючий у 1 інстанції: Щаслива О.В.
№ 22-ц/807/1875/20                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Бєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2020 року у справі за позовом співвласника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 90» ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 90» про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 90»,

ВСТАНОВИВ

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСББ «Магістральна 90» про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 90».

В обґрунтування позову зазначала, що є співвласником об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 90». 9 серпня 2017 року ініціативна група співвласників об`єднання скликала та провела загальні збори мешканців будинку АДРЕСА_1 , на порядку денному яких були розглянуті питання про зняття повноважень попереднього складу правління співвласників об`єднання, призначення нового правління, нового складу ревізійної комісії, внесення змін та доповнень до статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Прийняті по зазначеним питанням рішення втілені в протоколі зборів, який підписаний головою зборів ОСОБА_2 та секретарем зборів Єфановою І.В.
Рішення загальних зборів від 09.08.2017 року, втілене в протоколі загальних зборів, є недійсними з кількох підстав.
Перш за все, рішення ґрунтуються на результатах голосування неправомочного складу учасників, тобто у відсутність обов`язкового кворуму, на що вказують такі обставини.
Відповідно до положень статуту об`єднання рішення вважається прийнятим загальними зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких перевищує 75 відсотків від загальної площі усіх квартир та нежитлових приміщень будинку (п. 4.8 статуту), тобто наявність кворуму при прийнятті рішень можливо констатувати лише за умови голосування за нього власниками приміщень площею 75 відсотків плюс, як мінімум, один голос. При цьому більшість квартир будинку належить на праві власності кільком учасникам спільної сумісної або спільної часткової. Якщо власність є сумісною, участь в голосуванні мають приймати всі учасники права власності, так як голос одного співвласника не може створювати будь-яких юридичних наслідків, оскільки право спільної сумісної власності здійснюється виключно за згодою усіх співвласників. Що ж стосується учасників права спільної часткової власності, в даному випадку кожен з співвласників повинен голосувати своєю часткою в праві спільної часткової власності, яка становить певну питому вагу від загальної площі усіх квартир та нежитлових приміщень будинку. 
Фактично голоси учасників загальних зборів підраховані виходячи з голосування одного учасника права власності на кожну квартиру, що за наслідками такого голосування в цілому утворює 59,26 відсотків від загальної кількості голосів і не утворює кворум, що означає нелегітимність прийнятих в такий спосіб рішень.
Відсутність листів голосування з деяких питань порядку денного загальних зборів, зокрема, з питань обрання голови та секретаря зборів, обрання іншого порядку визначення кількості голосів, визначення порядку денного загальних зборів, а відображення наслідків голосування з цих питань прислівником «одноголосно», свідчить про недійсність цих рішень, оскільки відсутні докази голосування з цих питань. 
Порушення процедури голосування та форми листів голосування, що також є окремою та самостійною підставою для визнання рішення загальних зборів недійсними, полягають в наступному.
Як випливає із змісту ч. 8 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», письмове опитування співвласників проводиться протягом п`ятнадцяти календарних днів з дати проведення зборів співвласників, якщо під час проведення зборів для прийняття рішення не набрано встановленої законом кількості голосів «за» або «проти». Вимоги закону про те, що письмове опитування співвласників проводиться шляхом власноручного заповнення ними листків опитування, в яких зазначаються певні відомості, а листки письмового опитування співвласників пронумеровуються, прошнуровуються та додаються до відповідного протоколу зборів, порушені, оскільки письмове опитування взагалі здійснювалося без застосування листків опитування, внаслідок чого неможливо встановити: день опитування (що є істотною інформацією, оскільки законом передбачений певний строк для проведення додаткового опитування); особу, яка голосувала шляхом опитування (із листів голосування незрозуміло, хто голосував шляхом голосування, а хто - шляхом опитування); правовстановлюючі документи, на підставі яких особи приймали участь у голосуванні; особу, яка проводила опитування. 
Форма оспорюваного протоколу не відповідає формі протоколу, затвердженій         наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 року та вимогам Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», так як на листах голосування відсутні посилання на питання, з яких відбувалося голосування. В листах голосування відсутні відомості про документи, що підтверджують право власності на квартиру або нежитлове приміщення особи, яка голосувала, що унеможливлює встановлення, чи голосував співвласник багатоквартирного будинку або інша особа (мешканець житла, орендар). 
Зміст листів голосування не відповідає змісту протоколу загальних зборів, оскільки листи голосування, що використовувались при прийнятті означених рішень, містять посилання на те, що голосування відбувається серед мешканців будинку, між тим вищим органом управління об`єднання співвласників є загальні збори співвласників. Означені обставини підтверджуються і тим, що в листах голосування записано 160 осіб, а кількість співвласників в ОСББ «Магістральна 90» згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно становлять 223 особи. Та обставина, що проводилися збори саме мешканців будинку, підтверджують і об`яви про збори, розміщені на під`їздах будинку.
І так як фактично 9 серпня 2017 року відбулися не загальні збори співвласників об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 90», а загальні збори мешканців багатоквартирного будинку «Магістральна 90», до компетенції яких не входить обрання та відкликання членів правління, ревізійної комісії та внесення змін і доповнень до статутних документів, рішення зборів від 09.08.2017 року є недійсними.

Посилаючись на зазначені обставини спросила суд, визнати недійсними рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 90».

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2020 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 1 жовтня 2015 року створене об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 90», яке зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
За наведеним в статті 1 в Законі України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначенням, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до ст. ст. 6, 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, які скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.
9 серпня 2017 року ініціативною групою співвласників об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 90» у складі дев`яти осіб скликані загальні збори співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 90», в ході проведення яких припинені повноваження попереднього правління, призначене нове правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 90», обраний новий склад ревізійної комісії, внесені зміни та доповнення до статуту (а. с. 22-24).

Вказані рішення загальних зборів втілені в протоколі № 1 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 90».

Вирішуючи спір, суд першої інстанції керувався положеннями Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до зазначеного Закону кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах (ст. 10 вказаного Закону).
Статут об`єднання, який є його правовстановлюючим документом, внормовує напрямки діяльності об`єднання, основні засади його функціонування, в тому числі процедуру скликання та проведення загальних зборів як вищого органу управління, порядок голосування на зборах та прийняття рішень на них (ст. 7 Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
За положеннями пункту 4.7 статуту об`єднання загальні збори можуть встановити інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах.
Тож суд першої інстанції констатував правомірність передбаченого статутом права загальних зборів співвласників встановити порядок визначення кількості голосів, що належить кожному із співвласників. 

Судом першої інстанції була надана оцінка протоколу загальних зборів від 09.08.2017 року, за яким головою зборів було запропоновано обрати інший порядок визначення кількості голосів шляхом врахування одного голосу, що дорівнює загальній площі квартири, після чого був оголошений порядок денний загальних зборів, який був прийнятий одностайно. 
За змістом ст. 10 Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії.
Тож протокол загальних зборів є засобом фіксації вчинюваних під час проведення загальних зборів дій і прийнятих загальними зборами рішень.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, ані закон, ані статут об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 90» не містять вимог до форми протоколу та вимог до фіксації в протоколі тих чи інших рішень.

Одностайне голосування, як зазначив суд першої інстанції означає голосування всіх без винятку учасників на користь певного питання, а відтак свідчить про прийнятність для всіх учасників зборів такого порядку обчислення голосів.

Таким чином, суд погодився з запереченнями відповідача про те, що відсутність листів голосування, вимог до обов`язкової наявності яких не містить ані закон, ані статут, не може свідчити на користь того, що голосування проводилось всупереч вимог закону, оскільки учасники зборів, як вже зазначено, одноголосно прийняли запропонований порядок обчислення голосів, про що свідчить зміст протоколу, який об`єктивно відображає всі прийняті під час зборів рішення. Інша ж форма фіксації рішень законом про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не встановлена.

Аналізуючи положення статуту та фактично встановлені обставини справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у відповідності до п. 4.8 статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 90» рішення вважається прийнятим загальними зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких перевищує 75 процентів від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень будинку.

У голосуванні брали участь 83,1 % від загальної кількості співвласників, що у контексті наведеного вище змісту пункту 4.8 статуту означає правомочність зборів.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими.
Суд першої інстанції констатував, що це положення закону повністю узгоджується зі змістом п. 4.9 статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магістральна 90».
У письмовому опитуванні під час голосування брали участь 59 осіб.

При розгляді справи у суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, позивач посилався на те, що рішення загальних зборів є недійсними з мотивів порушення внормованої частиною 8 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» процедури проведення письмового опитування співвласників будинку.
За ч. 8 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» письмове опитування співвласників проводиться шляхом власноручного заповнення ними листків опитування, в яких зазначаються день опитування, прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представників), відповідь співвласника на питання "так", "ні" або "утримався", особистий підпис співвласника та особи, яка проводила опитування. Листки письмового опитування співвласників пронумеровуються, прошнуровуються та додаються до відповідного протоколу зборів.

Незастосування листів голосування під час письмового опитування само по собі не становить таке порушення, яке автоматично ставило б під сумнів легітимність загальних зборів та законність ухваленого ними рішення.

Як зазначив суд першої станції, Закон «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VIII від 14.05.2015 року відповідно до його преамбули визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. 
Зі змісту ст. 10 означеного Закону, якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що у даних правовідносинах має бути застосований Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», який у відповідності до його преамбули визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

За ст. 10 Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти"). 
Стаття 10 спеціального Закону не містить вимог щодо власноручного заповнення співвласниками листків опитування, де мають зазначатися день опитування, прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представників), і т. і. 
Разом з тим вимогу означеної норми щодо того, що рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти"), під час проведення голосування і оформлення результатів голосування відповідачем дотримано, про що свідчать додатки до протоколу загальних зборів у виді листів голосування, які містять інформацію про номер квартири, прізвище та ініціали особи, яка голосувала, результати її (цієї особи) волевиявлення з кожного питання та особистий підпис того, хто голосував (а. с. 25-36).

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не доведено, що інформація у заголовках до стовбців таблиці в листах голосування не відповідає відомостям, наявним в самій таблиці, а також не доведено, що будь-які невідповідності документів щодо їх оформлення призвели до неправильного ухвалення рішення загальними зборами товариства.

Не було доведено позивачем і твердження про неможливість встановлення осіб, які віддали свої голоси в порядку письмового опитування, ці особи зазначені в листі письмового опитування співвласників, що є додатком до протоколу загальних зборів.

Судом першої інстанції було зазначено, що доводи про те, що у відповідності до посилання в листах голосування на те, що в ньому (голосуванні) брали участь мешканці, а не співвласники, судом до уваги не приймаються, оскільки за правилами законодавства про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку брати участь в голосуванні вправі лише співвласники багатоквартирного будинку, а вжиття іменника «мешканці» в листах голосування у відсутність доказів того, що в голосуванні брали участь не співвласники, а інші особи, жодним чином не свідчить про порушення вимог закону в цій частині.
При цьому судом першої інстанції убловраховано, що значення іменника «мешканець» не суперечить змісту слова «співвласник».
Надана оцінка і доводам позивача щодо нібито порушення процедури скликання загальних зборів.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, судова колегія враховує також наявність у об`єднання співвласників багатоквартирного будинку беззаперечного права у будь-який час провести загальні збори з метою усунення будь-яких порушень, на які посилається позивач (у разі їх встановлення).

За таких обставин першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства. 

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .
Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були  допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.
З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закон № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2020 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний тест постанови складено 9 червня 2020 р.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

       О.З. Поляков