Справа № 462/1585/16-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І. 
Провадження № 22-ц/811/2658/19                        Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б. 
Категорія:84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        03 березня 2020 року                                                        м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Струс Л.Б.,
суддів Левика Я.А., Шандри М.М.
секретар Бадівська О.О.
за участю представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 25 червня 2019 року в складі судді Кирилюк А.І. 
у справі        
за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про реальний розподіл нерухомого майна та зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про реальний поділ нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ: 

Оскаржуваним рішенням первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та зустрічний позов ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про реальний поділ нерухомого майна - задоволено частково.
Виділено у власність ОСОБА_2 , наступні приміщення житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,2 кв. м., житловою площею 47,4 кв.м., (згідно висновку експерта № 2010/2011 від 31.01.2018 року; Додаток № 1 Таблиця № 2), а саме:
- під літ. 1-5 (житлова) площею 16,2 кв.м.,
- під літ. 1-6 (житлова) площею 18,4 кв.м.,
- під літ. 1-7 (житлова) площею 12,8 кв.м.,
- під літ. 1-9 (кухня) площею 4,8 кв.м.,
- під літ. 1-10 (ванна) площею 2,0 кв.м.
Виділено у власність ОСОБА_2 господарську будівлю сараю під літ. "Д" що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер 4610136300:05:004:0058.(згідно висновку експерта № 2010/2011 від 31.01.2018 року, Додаток № 1 Таблиця № 7)
Залишено у спільній частковій власністі ОСОБА_2 (11/20), ОСОБА_5 (5/20), ОСОБА_4 (4/20) у відповідності до їх ідеальних часток у будинковолодінні приміщення (згідно висновку експерта № 2010/2011 від 31.01.2018 року; Додаток № 1 Таблиця № 2):
- під літ. 1-1 (коридор) площею 1,5 кв.м.,
- під літ.1-8 (коридор) площею 8,8 кв.м..
Залишено у спільній частковій власності ОСОБА_2 (11/20), ОСОБА_5 (5/20), ОСОБА_4 (4/20) (згідно висновку експерта № 2010/2011 від 31.01.2018 року; Додаток № 1 Таблиця № 7):
- під літ. "сх" сходи,
- хвіртку № 1,
- ворота № 2,
- огорожу № 3,
- огорожу № 4,
- хвіртку № 5,
- мощення № І,
- мощення № ІІ.
Виділено у спільну сумісну власність ОСОБА_5 , ОСОБА_4 наступні приміщення житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69 кв. м., житловою площею 41,2 кв.м., (згідно висновку експерта № 2010/2011 від 31.01.2018 року; Додаток № 1 Таблиця № 1, 2, 3), а саме:
- під літ. 1-4 (житлова кімната) площею 12,3 кв.м.,
- під літ. 1-2 (кухня) площею 4,3 кв.м.,
- під літ. 1-3 (ванна) площею 2,0 кв.м.,
- під літ. 1-9 (кухня) площею 4,8 кв.м.,
- під літ. 1-10 (ванна) площею 2,0 кв.м.
- під літ. І (підвал) площею 8,4 кв.м.
Мезонін, який складається з:
- під літ. 1-11 (сходова клітка) площею 6,0 кв.м.,
- під літ. 1-12 (житлова кімната) площею 11,1 кв.м.,
- під літ. 1-13 (житлова кімната) площею 17,8 кв.м.,
- під літ. 1-14 (коридор) площею 7,1 кв.м.
Виділено у спільну сумісну власність ОСОБА_5 , ОСОБА_4 наступні господарські будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер 4610136300:05:004:0058.(згідно висновку експерта № 2010/2011 від 31.01.2018 року, Додаток № 1 Таблиця № 7), а саме:
- під літ. "Г" господарська споруда гараж,
- під літ. "В" сарай,
- під літ. "У" вбиральня
Виділено у власність ОСОБА_2 частину земельної ділянки, яка розташована на АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0124 га за наступними геометричними розмірами по периметру від точки Б (за ходом годинникової стрілки): 3,39; 14,39; 15,75; 3,77; 12,55; 10,60 м.п., а також частину земельної ділянки за даною адресою з наступними геометричними розмірами по периметру від точки Б1 (за ходом годинникової стрілки): 3,43; 8,52; 3,39; 8,52 м.п. (згідно висновку експерта № 2010/2011 від 31.01.2018 року, Додаток № 1 Таблиця № 8).
Виділено у спільну сумісну власність ОСОБА_5 , ОСОБА_4 частину земельної ділянки, яка розташована на АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0124 га за наступними геометричними розмірами по периметру від точки В (за ходом годинникової стрілки): 6,10; 11,77; 17,39; 13,17; 8,52; 1,00; 3,43; 9,47 м.п.
Виділено у спільне користування ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (згідно висновку експерта № 2010/2011 від 31.01.2018 року; Додаток № 1 Таблиця № 8) частину земельної ділянки загальною площею 0,0230 га, зокрема під будинком та на відстані одного метру від кожної частини його конструкцій для можливості кожному обслуговувати свою частину будівлі за геометричними розмірами (від точки А за ходом годинникової стрілки) : 1,00; 8,52; 13,17; 3,82; 3,39; 10,60; 12,55; 3,77; 1,50; 18,19; 3,39; 8,52 м.п.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 - 256.521 (двісті п`ятдесят шість тісяч п`ятсот двадцять одну) грн. 36 коп. та з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 257.234 (двісті п`ятдесят сім тісяч двісті тридцять чотири) грн. 14 коп. в рахунок компенсації за відхилення від ідеальних частин про розподілі житлового будинку, господаських будівель, споруд та земельної ділянки.
В решті позовних вимог ОСОБА_2 , позивача за первісним позовом та в решті вимог зустрічного позову ОСОБА_5 , ОСОБА_4 відмовлено.
Судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про реальний розподіл нерухомого майна та витрати на проведення експертизи за клопотанням ОСОБА_2 покладено на останнього.
Судові витрати по оплаті судового збору за подання зустрічного позову ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про реальний поділ нерухомого майна та витрати на проведення експертизи за клопотанням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 покладено на позивачів за зустрічним позовом у рівних частках.
Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 07 серпня 2019 року виправлено описку допущену в рішенні Залізничного районного суду м. Львова від 25.06.19 року у справі № 462/1585/16-ц за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про реальний розподіл нерухомого майна, та зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про реальний поділ нерухомого майна, та у резолютивній його частині в абз. 6 вирішено вказати:
«Виділити у спільну сумісну власність ОСОБА_5 , ОСОБА_4 наступні приміщення житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69 кв. м., житловою площею 41,2 кв.м., (згідно висновку експерта № 2010/2011 від 31.01.2018 року; Додаток № 1 Таблиця № 1, 2, 3), а саме:
- під літ. 1-4 (житлова кімната) площею 12,3 кв.м.,
- під літ. 1-2 (кухня) площею 4,3 кв.м.,
- під літ. 1-3 (ванна) площею 2,0 кв.м.,
- під літ. І (підвал) площею 8,4 кв.м.
Мезонін, який складається з:
- під літ. 1-11 (сходова клітка) площею 6,0 кв.м.,
- під літ. 1-12 (житлова кімната) площею 11,1 кв.м.,
- під літ. 1-13 (житлова кімната) площею 17,8 кв.м.,
- під літ. 1-14 (коридор) площею 7,1 кв.м.»
замість «Виділити у спільну сумісну власність ОСОБА_5 , ОСОБА_4 наступні приміщення житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69 кв. м., житловою площею 41,2 кв.м., (згідно висновку експерта № 2010/2011 від 31.01.2018 року; Додаток № 1 Таблиця № 1, 2, 3), а саме:
- під літ. 1-4 (житлова кімната) площею 12,3 кв.м.,
- під літ. 1-2 (кухня) площею 4,3 кв.м.,
- під літ. 1-3 (ванна) площею 2,0 кв.м.,
- під літ. 1-9 (кухня) площею 4,8 кв.м.,
- під літ. 1-10 (ванна) площею 2,0 кв.м.
- під літ. І (підвал) площею 8,4 кв.м.
Мезонін, який складається з:
- під літ. 1-11 (сходова клітка) площею 6,0 кв.м.,
- під літ. 1-12 (житлова кімната) площею 11,1 кв.м.,
- під літ. 1-13 (житлова кімната) площею 17,8 кв.м.,
- під літ. 1-14 (коридор) площею 7,1 кв.м.»
Крім того, у абз. 9 вказати «Виділити у спільну сумісну власність ОСОБА_5 , ОСОБА_4 частину земельної ділянки, яка розташована на АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0275 га за наступними геометричними розмірами по периметру від точки В (за ходом годинникової стрілки): 6,10; 11,77; 17,39; 13,17; 8,52; 1,00; 3,43; 9,47 м.п.», замість «Виділити у спільну сумісну власність ОСОБА_5 , ОСОБА_4 частину земельної ділянки, яка розташована на АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0124 га за наступними геометричними розмірами по периметру від точки В (за ходом годинникової стрілки): 6,10; 11,77; 17,39; 13,17; 8,52; 1,00; 3,43; 9,47 м.п.»
Рішення суду оскаржили  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , подавши апеляційну скаргу. 
Не погоджуються з рішенням суду в частині визначення часток земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , які мають належати сторонам, а також стягнення грошової компенсації.
Вказують, що за загальними правилами ст. 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину житлової будівлі і споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачене у договорі відчуження нерухомості.
Проте, суд при винесенні оскаржуваного рішення порушив права співвласників земельної ділянки - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зменшивши їхні частки у спільній сумісній власності, зокрема при реальному розподілі прийшов до висновку, що їхня частка складає 9/20, а не 2/3 частин ( по 1/3 частині за кожним).
Зазначають, що суд не спростував того факту, що при укладенні договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки сторонами було погоджено вид власності кожного об`єкта нерухомості, що були предметом договору дарування, в т.ч. спірної земельної ділянки, сторони цивільно-правовою угодою між собою погодили, що така земельна ділянка належить їм на праві спільної сумісної власності, а отже згідно чинного законодавства їхні частки є рівними.
Апелянти вважають встановлення часток земельної ділянки незаконними, а тому відповідно і незаконним є стягнення в користь ОСОБА_2 з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 грошову компенсацію.
Зазначають, що їм має належити по 1/3 частині земельної ділянки, а при єдиному технічно можливому поділі визначеному висновком експерта №5164/5165 наявне відхилення від ідеальних часток співвласників, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відійде на 0,0029 га менше ніж становить їхня частка, а ОСОБА_2 відповідно відійде на 0,0029 га більше ніж становить його ідеальна частина, тому з нього слід стягнути в користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 грошову компенсацію в сумі 131 088 грн 50 коп ( за мінусом 6 415 грн яка б мала належити ОСОБА_2 за відхилення від ідеальної частки при поділі житлового будинку та господарських будівель) тобто по 65 544 грн 20 коп кожному.
Просять рішення Залізничного районного суду м.Львова від 25 червня 2019 в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 365 521 грн 36 коп. та з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 257 234 грн 14 коп. в рахунок компенсації за відхилення від ідеальних частин при розподілі житлового будинку, господарських будівель, споруд та земельної ділянки скасувати. 
Винести постанову, якою зустрічний позов ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 задоволити повністю. Виділити у спільну сумісну власність ОСОБА_5 , ОСОБА_4 частину земельної ділянки, яка розташована на АДРЕСА_1 загальною площею 0,0275 га за наступними геометричними промірами по периметру від т.В: 6,10: 11,77; 17,39; 13,17; 8,52; 1,00; 3,43; 9,47 м.п. 
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 65 544 грн 25 коп. грошової компенсації за відхилення від ідеальних частин при поділі земельної ділянки.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 65 544 грн 25 коп. грошової компенсації за відхилення від ідеальних частин при поділі земельної ділянки.
В решті рішення Залізничного районного суду м.Львова від 25 червня 2019 року залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.
       Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийняв до уваги подані позивачем по первісному позові докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважав їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи та вважав запропонований висновком експерта №2010/2011 від 31.10.2018 року варіант поділу спірного майна найбільш доцільним до застосування, при цьому розмір часток співласників земельної ділянки для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 визначив виходячи з розміру їх часток в будинку, а не відповідно до правовстановлюючих документів на земельну ділянку, з яких вбачається, що дана земельна ділна належить сторонам на праві спільної сумісної власності.
Вирішуючи зазначений спір, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував, не звернув увагу, що:
Згідно положень ст.316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
       Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. 
       Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. 
       Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках та порядку встановленому законом.
       Відповідно до Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
       Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
       Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України в ред. 2001 р. право власності на землю – це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. 
       Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. 
       Згідно ст. 153 ч.1 Земельного Кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випаадків передбавених цим кодексом та іншими законами України. 
       Положеннями ст. 81 ЗК України визначено підстави набуття права власності громадянами на земельні ділянки, і зокрема придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно–правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної та комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування, прийняття спадщини, виділення в натурі належної їм частки (паю).
       За загальними правилами ст. 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі і споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона надлежала попередньому власнику, якщо інше не передбачене у договорі відчуження нерухомості або за відсутності цивільно-правових угод.
       Тобто існує чітка умова – відсутність набуття власності на земельну ділянку чи її частин згідно цивільно-правових угод, які визначають спільну часткову чи спільну сумісну власність. 
       Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного суду України, і зокрема постановою Верховного суду України від 11 лютого 2015 року; постановою Верховного суду України від 12 жовтня 2016 року; постановою ВСУ від 20 лютого 2019 р. ( справа №489/2101/16-ц); постановою Верховного суду України від 03 квітня 2019 року ( справа № 444/1113/14-ц., постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі №143/444/15-ц та в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №526/2101/15-ц.
Згідно положень ст.. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки у праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом. 
Так, відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
       У разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Тобто, оскільки спірна земельна ділянка належить сторонами на праві спільної сумісної власності, отже при поділі їхні частки є рівними і мали в становити по 1/3 частині за кожним.
       Встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку посвідченого 06 травня 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Косаняк С.С., ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_2 належні їй на праві власності 11/20 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_5 5/20 житлового будинку по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 – 4/20 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .
       Згідно вказаного договору дарування та правовстановлюючого документу – Витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно, житловий будинок по АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної часткової власності. 
        За договором дарування земельної ділянки посвідченого 06 травня 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Косаняк С.С., ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подарували належну їм на праві спільної сумісної власності земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та споруд в АДРЕСА_1 , площею 0,0629 га кадастровий номер 4610136300:05:004:0058 - ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . 
Згідно вказаного договору дарування та правовстановлюючого документу – Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 06.05.2015 року, вищевказана земельна ділянка належить ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.
       Тобто при укладенні вказаних цивільно-правових угод сторонами було вирішено вид спільної власності на житловий будинок – спільна часткова власність та на земельну ділянку – спільна сумісна власність.        
        Договір дарування земельної ділянки, що посвідчений 06 травня 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Косаняк С.С. сторонами, і зокрема позивачем ОСОБА_2 не оспорювався, є чинним, а отже є обов`язковий для сторін.
       Таким чином висновки суду першої інстанції про те, що поділ земельної ділянки між сторонами слід здійснювати аналогічно часткам сторін у праві власності на будинок (9/20 та 11/20) є хибними, а рішення в цій частині незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Вказане рішення суду порушили права ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , оскільки їхні частки були зменшені в рішенні Залізничного районного суду м. Львова від тих які є правовстановлюючих документах на землю, що порушує їхнє право . 
Згідно висновків № 2010/20111 від 31.01.2018р. та №5164/5165 від 31.01.2018р. судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи по цивільних справах № 462/1585/16-ц та №462/1438/17 враховуючи існуюче планування житлового будинку, вимоги державних будівельних норм і правил, а також розміри ідеальних часток співвласників, встановлено, що розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 , а відтак і господарських будівель та споруд і, відповідно, земельної ділянки, технічно можливий.
Суд не входить в обговорення варіантів поділу між сторонами житлового будинку в АДРЕСА_1 , оскільки в цій частині рішення суду не оскаржується в тій частині. 
За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимоги апеляційної скарги.
Частиною 2 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Тому тій частині рішення суду відповідно до вимог ЦПК України апеляційним судом не переглядається.
Згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної ексертизи №5164/5165 від 31.01.2018р. пропонується наступний варіант поділу землельної ділянки будинковолодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 : Виділити у власність співласника 1/3 частини земельної ділянки ОСОБА_2 частину земельної ділянки, яка розташована на АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0124 га за наступними геометричними розмірами по периметру від точки Б (за ходом годинникової стрілки): 3,39; 14,39; 15,75; 3,77; 12,55; 10,60 м.п., а також частину земельної ділянки за даною адресою з наступними геометричними розмірами по периметру від точки Б1 (за ходом годинникової стрілки): 3,43; 8,52; 3,39; 8,52 м.п. (згідно висновку експерта № 2010/2011 від 31.01.2018 року, Додаток № 1 Таблиця № 8).
Виділити у спільну сумісну власність ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , що є співласниками 2/3 частин земельної ділянки частину земельної ділянки, яка розташована на АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0124 га за наступними геометричними розмірами по периметру від точки В (за ходом годинникової стрілки): 6,10; 11,77; 17,39; 13,17; 8,52; 1,00; 3,43; 9,47 м.п.
Виділити у спільне користування ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (згідно висновку експерта № 2010/2011 від 31.01.2018 року; Додаток № 1 Таблиця № 8) частину земельної ділянки загальною площею 0,0230 га, зокрема під будинком та на відстані одного метру від кожної частини його конструкцій для можливості кожному обслуговувати свою частину будівлі за геометричними розмірами (від точки А за ходом годинникової стрілки) : 1,00; 8,52; 13,17; 3,82; 3,39; 10,60; 12,55; 3,77; 1,50; 18,19; 3,39; 8,52 м.п.
При цьому грошова компенсація, яка належить ОСОБА_5 та ОСОБА_4 згідно запропонованого варіанту розподілу становить 137 503 грн. 50 коп. 
Згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної ексертизи №2010/2011 від 31.01.2018р. пропонується наступний варіант поділу землельної ділянки будинковолодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 : Виділити у власність співласника 1/3 частини земельної ділянки ОСОБА_2 частину земельної ділянки, яка розташована на АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0124 га за наступними геометричними розмірами по периметру від точки Б (за ходом годинникової стрілки): 3,39; 14,39; 15,75; 3,77; 12,55; 10,60 м.п., а також частину земельної ділянки за даною адресою з наступними геометричними розмірами по периметру від точки Б1 (за ходом годинникової стрілки): 3,43; 8,52; 3,39; 8,52 м.п. (згідно висновку експерта № 2010/2011 від 31.01.2018 року, Додаток № 1 Таблиця № 8).
Виділити у спільну сумісну власність ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , що є співласниками 2/3 частин земельної ділянки частину земельної ділянки, яка розташована на АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0124 га за наступними геометричними розмірами по периметру від точки В (за ходом годинникової стрілки): 6,10; 11,77; 17,39; 13,17; 8,52; 1,00; 3,43; 9,47 м.п.
Виділити у спільне користування ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (згідно висновку експерта № 2010/2011 від 31.01.2018 року; Додаток № 1 Таблиця № 8) частину земельної ділянки загальною площею 0,0230 га, зокрема під будинком та на відстані одного метру від кожної частини його конструкцій для можливості кожному обслуговувати свою частину будівлі за геометричними розмірами (від точки А за ходом годинникової стрілки) : 1,00; 8,52; 13,17; 3,82; 3,39; 10,60; 12,55; 3,77; 1,50; 18,19; 3,39; 8,52 м.п.
Пр цьому грошова компенсація, яка належить ОСОБА_2 згідно запропонованого варіанту складає 507 340 грн 50 коп.
       Між тим, суд першої інстанції беручи до уваги висновко екперта №2010/2011 від 31.01.2018р. не врахував тієї обставини, що спірна земельна ділянкана належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а відтак їхні частки є рівними. 
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є підставними та підлягають до задоволення.
Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є зокрема порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 – задовольнити частково.               
Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 25 червня 2019 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про реальний розподіл нерухомого майна та зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про реальний поділ нерухомого майна в частині виділення земельної ділянки та стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 - 256.521 (двісті п`ятдесят шість тісяч п`ятсот двадцять одну) грн. 36 коп. та з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 257.234 (двісті п`ятдесят сім тісяч двісті тридцять чотири) грн. 14 коп. в рахунок компенсації за відхилення від ідеальних частин про розподілі житлового будинку, господаських будівель, споруд та земельної ділянки а також в частині відмови в задоволенні зустрічного позову щодо виділення земельної ділянки та стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 грошової компенсації за відхилення від ідеальних частин при розподілі земельної ділянки – скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення.
В задоволенні позову ОСОБА_2 в частині виділення земельної ділянки та стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 - 256.521 (двісті п`ятдесят шість тісяч п`ятсот двадцять одну) грн. 36 коп. та з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 257.234 (двісті п`ятдесят сім тісяч двісті тридцять чотири) грн. 14 коп. в рахунок компенсації за відхилення від ідеальних частин про розподілі житлового будинку, господаських будівель, споруд та земельної ділянки – відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в частині виділення земельної ділянки та стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 , ОСОБА_4 грошової компенсації за відхилення від ідеальних частин при поділі земельної ділянки - задовольнити частково.
Виділити у спільну сумісну власність ОСОБА_5 , ОСОБА_4 частину земельної ділянки, яка розташована на АДРЕСА_1 загальною площею 0,0275 га за наступними геометричними промірами по периметру від т.В (за ходом годинникової стрілки) : 6,10: 11,77; 17,39; 13,17; 8,52; 1,00; 3,43; 9,47 м.п. 
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 65 544 грн 20 коп. в рахунок компенсації за відхилення від ідеальних частин при поділі земельної ділянки.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 12 березня 2020року 

Головуючий 

Судді