Ухвала
про залишення скарги без руху
9 червня 2020 року
м. Київ
справа № 205/2942/17
провадження № 51- 2235ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів:                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перегляд зазначених судових рішень у зв`язку з їх незаконністю, необґрунтованістю та невмотивованістю, просить судові рішення скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. 
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Положеннями п.4 ч.2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК однією з підстав для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. 
Так, засуджений ОСОБА_4 у скарзі не погоджуючись із  судовими рішеннями через їх незаконність, необґрунтованість та невмотивованість в частині  розгляду заяви його захисника про перегляд за нововиявленими обставинами вироку  Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2010 року, при цьому, хоча й посилається на необхідність дотримання судами положень статей 22, 101, 412 КПК та зазначає про  порушення права на захист і справедливий суд, вказує про неналежне оформлення ухвали суду першої інстанції, що апеляційний суд не розглянув подані ним клопотання, що суд першої інстанції не ознайомив його з матеріалами справи, однак, крім зазначених у скарзі норм КПК, не зазначив, які конкретно норми процесуального закону порушені судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді провадження за заявою про перегляд вироку щодо нього за нововиявленими обставинами та яким чином наведені у скарзі порушення, вплинули або могли вплинути на ухвалення судами обох інстанцій законних і обґрунтованих судових рішень.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Враховуючи положення ч.7 ст. 115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_5 каровець                                     ОСОБА_2                          ОСОБА_3