ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2528/20 Справа № 199/5134/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

               головуючого - судді Демченко Е.Л.
               суддів – Куценко Т.Р., Макарова О.М. 
               при секретарі – Кругман А.М. 

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову, -

в с т а н о в и л а:

       У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.
       Заява мотивована тим, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2018 року вжито заходи забезпечення позову у даній справі та заборонено їй та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду домоволодіння АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 645597312101), право власності на яке зареєстровано за нею.
       Постановою Дніпровського апеляційного суду м.Дніпропетровська від 24 вересня 2019 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 до неї про визнання договору дарування недійсним відмовлено.
       Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року заяву задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2018 року по даній справі, а саме скасовано заборону ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду домоволодіння АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 645597312101), право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_4 . 
       В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року року скасувати, дане питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що під час вирішення даного питання суд першої інстанції не взяв до уваги те, що постанову Дніпровського апеляційного суду про скасування рішення та відмову у задоволенні його позову було оскаржено до Верховного Суду. 
       06 березня 2020 року від відповідача Харітонової ( ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вказувала про те, що постановою Верховного Суду від 10 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року залишено без змін. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2018 року вжито заходи забезпечення позову у даній справі та заборонено відповідачу та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду домоволодіння АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 645597312101), право власності на яке зареєстровано за відповідачем. 
       Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року позов  ОСОБА_1  задоволено, визнано недійсним договір дарування домоволодіння АДРЕСА_1 , укладений між  ОСОБА_1  та ОСОБА_6 .. 
       Постановою Дніпровського апеляційного суду м.Дніпропетровська від 24 вересня 2019 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним відмовлено. 
       Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. 
       Скасування заходів забезпечення позову належить відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. 
       Згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
       Відповідно до ч.7 ч.8 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
       Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
       Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
       Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадянина та виконання рішення суду є завершальною стадією судового провадження, що є невід`ємною частиною права на справедливий суд. 
       Колегія суддів звертає увагу на те, що під час вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції вірно встановив обставини даної справи. 
       Скасування заходів забезпечення позову в цій справі не порушує прав позивача, оскільки забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, проте, в цій справі розгляд справи закінчено, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
       Доводи апеляційної скарги стосовно того, що постанову Дніпровського апеляційного суду про скасування рішення та відмову у задоволенні його позову було оскаржено до Верховного Суду, колегією суддів відхиляються, оскільки постановою Верховного Суду від 10 грудня 2019 року, яка набрала законної сили та є остаточною та оскарженню не підлягає, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року залишено без змін. 
       Інших порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено. 
       З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.        Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, – 
п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення. 

       Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року року про скасування заходів забезпечення позову залишити без змін.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

               Головуючий:                                         Демченко Е.Л.

               Судді:                                                        Куценко Т.Р.

Макаров М.О.