ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/645/20 Справа № 212/2867/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 10 років без оплатного вилучення транспортного засобу та стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп., 

за участю:
особи, що притягується 
до адміністративної відповідальності,                          ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 травня 2020 року ОСОБА_1 20 квітня 2020 року о 02.58 год керував транспортним засобом марки «ГАЗ 33023», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Січеславській в Покровському районі м.Кривого Рогу з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме:запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, його дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 30 квітня 2020 року.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що його прізвище “ ОСОБА_2 ”, а протокол про адміністративне правопорушення та постанова складені стосовно “ ОСОБА_3 ”. Звертає увагу, що роздруківка з реєстру МВС, на підставі якої його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 130 КУпАП, містить відомості щодо іншої особи. Вказує, що оскільки постановою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу його вже було позбавлено права керування транспортними засобами, суд не міг покласти на нього таке стягнення.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку. 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.
Відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах.
Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; письмовими поясненнями свідків, направленням на огляд водія транспортного засобу від 20 квітня 2020 року, відеозаписом з боді камери поліцейського, інформаційною довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності повторно протягом року.
Вказані висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Суд у відповідності до вимог КУпАП розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не вправі виходити за межі зазначеної у протоколі суті адміністративного правопорушення та його кваліфікації в сторону погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 409695, складеному 20 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 , зазначено, що ОСОБА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорта серії НОМЕР_2 НОМЕР_3 , 20 квітня 2020 року о 02-58 годині керував транспортним засобом марки « ГАЗ 33023» н.з. НОМЕР_1 по вул. Січеславській в Покровському районі м.Кривого Рогу з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме:запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, його дії кваліфіковані ч. 3 ст. 130 КУпАП. 
Разом з тим, відповідно до оглянутого у судовому засіданні паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його прізвище, ім`я, по батькові — “ ОСОБА_1 ”.
При цьому, з вказаного формулювання обвинувачення слідує, що саме ОСОБА_1 обвинувачується в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а не ОСОБА_1 .
Викладене свідчить про наявність суттєвих протиріч, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено щодо особи за прізвищем “ ОСОБА_3 ”, при цьому саме адміністративне правопорушення вчинялось особою за прізвищем “ ОСОБА_2 ”, що підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського та не заперечується ОСОБА_1 .
Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки містить недостовірні відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Проте суд першої інстанції не звернув уваги на це порушення закону і всупереч вимогам ст. 278 КУпАП розглянув справу по суті, не усунувши недоліки протоколу та не надавши цьому оцінки, та визнав винуватим ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.
Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки. 
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що достовірні дані про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи — відсутні.
Отже, встановлені судом апеляційної інстанції фактичні дані в своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд, керуючись ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачить на користь останнього.
Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді недостовірні відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ставить під сумнів висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП України, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, тобто за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП — скасувати.
Постановити нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                  С.І.Крот