Єдиний унікальний номер 225/532/20
Номер провадження 33/804/199/20 

ПОСТАНОВА
              І м е н е м   У к р а ї н и 

06.05.2020р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного  суду Залізняк Р. М., розглянувши в м. Бахмут Донецької області при секретарі судового засідання Гуляєві М.В. в режимі відеоконференції з Дзержинським міським судом Донецької області апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 17.03.2020р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 
визнано винуватим за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
        в с т а н о в и л а :

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 17.03.2020р., ОСОБА_1 - ОСОБА_2 визнано винуватим за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Постанову суду оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ., який в апеляційній скарзі:
- не згодний з оскаржуваною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи через порушення норм матеріального та процесуального права, а саме судом  встановлено, що 23.01.2020р. о  19:48год. в м. Торецьк Донецької області по вул. Маяковського. Біля буд. № 11 Донецької області він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, та відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння чим порушив вимоги  п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким чином звинувачення складається з двох частин, а саме 1) керування з ознаками наркотичного сп`яніння; 2) відмова від проходження огляду на стан сп`яніння;
- наголошує, що проведенню огляду на стан сп`яніння у медичній установі має передувати проведення такого огляду на місці з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у порядку встановленим чинним законодавством у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП;
- вказує, що поняті були запрошені поліцейським після того, як він відмовився їхати до медичної установи для огляду на стан наркотичного сп`яніння, та за наявності підозри у поліцейського, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння його не було відсторонено від керування транспортним засобом;
- наголошує, що ознаки сп`яніння, які вказані у постанові суду не передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – Інструкцією) щодо виявлення ознак сп`яніння;
- вважає, що суд не звернув увагу що найближчим медичним закладом від місця зупинки є «Диспансерне наркологічне відділення м. Торецька КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська», а не центральна міська лікарня м. Торецька Донецької області;
- зазначає, що поліцейським порушено порядок огляду на стан сп`яніння у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол – недопустимим доказом;
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.             

Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, яку притягнуто до адміністравтиної відповідальності – ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про відмову у задоволенні його апеляційної скарги за таких підстав.

Судом першої інстанції, особу яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 23.01.2020р. о 19:48год.  в м. Торецьк по вул. Маяковського біля буд. №11 Донецької області керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук) та відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.  

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 353860 від 23.01.2020р. (а.с. 1), особистими письмовими поясненнями ОСОБА_1 - ОСОБА_2   (а.с. 2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відмову ОСОБА_1 - огли  від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 4,5), направленням на медичний огляд водія ОСОБА_1 від 23.01.2020р. (а.с. 6), диском з відеозаписом обставин події, який долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с. 8).

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та вмотивованими висновки суду про визнання ОСОБА_1 - ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах, викладених у постанові суду, а доводи його апеляційної скарги щодо порушень судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення безпідставними з огляду на таке.  
Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 2.9«а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Таким чином особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який в установлений законом порядку отримав документ на право керування транспортним засобом, при керуванні транспортним засобом зобов`язаний дотримуватись усіх вимог, які містяться у нормативних актах, що стосується безпеки дорожнього руху.       
      
Доводи апеляційної скарги, що проведенню огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичній установі має передувати проведення такого огляду на місці з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у порядку встановленим чинним законодавством у порядку визначеному ст. 266 КУпАП, є безпідставними за таких підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було зупинено працівниками поліції з підстав порушення ПДР України, а саме не освітлювався задній реєстраційний номер автомобіля. Таким чином підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 -огли працівниками поліції були законними.        
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є:, наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі змістом - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 353860 від 23.01.2020р. складений саме за відмову водія ОСОБА_1 -огли  від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства застосовується судами, як джерело права.
У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008р. «Романаускас проти Литви» судом зазначено, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 таким правом скористався, надав особисті письмові пояснення працівникам поліції та підтвердив свої пояснення в судовому засіданні. Як встановлено судом апеляційної інстанції, суд надавав можливість ОСОБА_1 –огли підтвердити поважність своєї відмови від проходження медичного огляду, а саме хвороби дитини, проте ну у суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції будь-які відомості на підтвердження цього факту ОСОБА_1 - огли не надані.      

Доводи апеляційної скарги, що поняті були запрошені поліцейським після того, як він відмовився їхати до медичної установи для огляду на стан наркотичного сп`яніння, та за наявності підозри у поліцейського, що водії перебуває у стані наркотичного сп`яніння, його не було відсторонено від керування транспортним засобом є неспроможними за таких підстав.
Запрошення понятих для підтвердження ними особисто факту відмови особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -огли  від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не суперечить вимогам КУпАП, поняті є сторонніми, незацікавленими у результаті справи особами, та своєю присутністю підтвердили неупередженість працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також й факт відмови  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 від виконання законних вимог працівників поліції. 
Посилання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -огли, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом є неспроможними, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості про відсторонення або невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.  

Доводи апеляційної скарги, що ознаки сп`яніння, які вказані у постанові суду, не передбачені Інструкцією щодо виявлення ознак сп`яніння є безпідставними, оскільки виявлений працівниками поліції загальний фізичний стан ОСОБА_1 -огли, давав працівнику поліції підстави вважати, що ОСОБА_1 -огли має певні ознаки якогось сп`яніння, що в свою чергу стало підставою для його направлення до медичної установи для проходження медичного огляду з метою підтвердження чи спростування такого стану, від якого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відмовився. Тобто у працівника поліції існували достатні підстави вважати, що стан ОСОБА_1 -огли дозволяє йому безперешкодно керувати транспортним засобом.       
   
Доводи апеляційної скарги, що суд не звернув увагу що найближчим медичним закладом від місця зупинки є «Диспансерне наркологічне відділення м. Торецька КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська», а не центральна міська лікарня м. Торецька Донецької області є неспроможними, оскільки місце розташування медичної установи, у якій може бути проведено огляд особи на стан сп`яніння жодним чином не може впливати на згоду особи чи її відмову від проходження такого огляду у зв`язку з тим, що п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Пункт 2.5 ПДР України не вимагає проведення огляду у найближчій медичній установі. 

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає постанову  суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим судовим рішенням, підстави для її скасування відсутні.      
    Керуючись ст. 294 КУпАП,
   
   п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 17.03.2020р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік, залишити без задоволення.  
Постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 17.03.2020р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя