ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 676/5186/19
Провадження № 22-ц/4820/939/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,
 
секретаря: Журбіцького В.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2020 року (суддя Шевцова Л.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
в с т а н о в и в :
У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (далі ТОВ «Комплекс Агромарс») звернулось в суд із позовом до  ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 796 252,70 грн., яка складається з 365000 грн. - заборгованість за договором фінансової допомоги, 423400 грн. - пеня за прострочення повернення грошових коштів, 3480 грн. - 3% річних за користування чужими грошовими коштами, 4372,70 грн. - інфляційні нарахування.
Позовну заяву мотивовано тим, що 20 березня 2019 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №97/2019/КАМ/О (далі - Договір), на виконання умов якого позивач надав ОСОБА_1 фінансову допомогу в розмірі 365 000 грн., зі строком повернення відповідачем вказаних коштів до 31.03.2019 року.
Однак відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, кошти в розмірі 365 000 грн. в строк зазначений в договорі не повернув, у наслідок чого заборгованість за договором складає 365 000 грн. З огляду на прострочення погашення заборгованості за період з 02.04.2019 року по 26.07.2019 року відповідачу на підставі п.6.4 Договору, нарахована пеня у розмірі 423 400,00 грн. 
На підставі частини 2 статті 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання кредитором нараховані 3480 грн. - 3% річних від простроченої суми; 4372,70 грн. - інфляційні втрати.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Комплекс Агромарс» суму заборгованості за договором в розмірі 365 000 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 5494,20 грн. В решті позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що зобов`язання з договором повинні виконуватися належним чином в строк установлений договором. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору, дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню тільки розмір самої неповернутої поворотної фінансової допомоги - 365 000 грн. Щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат суд дійшов висновку про відмову у задоволенні таких позовних вимог, так як позивачем не доведено підстав для їх стягнення.
В апеляційній скарзі ТОВ «Комплекс Агромарс», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Комплекс Агромарс» також неустойку (пеню) в сумі 423400 грн., 3% річних - 3480 грн., інфляційні нарахування в сумі 4372,70 грн.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат є помилковим. Підставою для стягнення пені є пункт 6.4 Договору. Строк виконання зобов`язання передбачено в п.3.1 Договору. З диспозиції п.6.4 Договору не вбачається, що сторони визначили обов`язковими умовами стягнення пені лише в сукупності за наявністю обставин передбачених п.3.1 та п.3.2.. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Представник ТОВ «Комплекс Агромарс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляджу справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.
Згідно частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.
Судом встановлено, та підтверджено наявними у справі доказами, що 20 березня 2019 року між ТОВ «Комплекс Агромарс» та ОСОБА_1 укладено договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №97/2019/КАМ/О, розмір якої складає 365 000 грн. (п.2.1. Договору).
Згідно копій касових ордерів підтверджено, що ОСОБА_1 отримав: 15000,00 грн. згідно ордера № 137 від 20.03.2019 року та по 50000,00 грн. - за ордерами: № 139 від 21.03.2019 р.; № 143 від 22.03.2019 р.; № 146 від 23.03.2019 р.; № 147 від 25.03.2019 р.; № 149 від 26.03.2019 р.; № 151 від 27.03.2019 р.; № 155 від 29.03.2019 р., а всього - 365000,00 грн.
Згідно пункту 3.1. Договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги встановлено обов`язок «Позичальника» повернути безвідсоткову фінансову допомогу до 31.03.2019 року.
Пунктом 6.3. Договору визначено, що способом забезпечення виконання зобов`язань «Позичальника» за Договором є неустойка.
Пунктом 6.4. Договору встановлено, що при порушенні «Позичальником» строку повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, встановленого п.3.1, п.3.2 Договору, він повинен сплатити «Позикодавцю» неустойку в розмірі 1 (Одного) % від розміру безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, встановленого п.2.1 Договору, за кожний день прострочення повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги.
Відповідно до розрахункової відомості за березень 2019 року - травень 2019 року утримання із заробітної плати ОСОБА_1 не проводилось.
Згідно довідки № 311 від 03.07.2019 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 365 000 грн. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Зважаючи на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що кошти за договором поворотної фінансової допомоги в сумі 365 000 грн. отримані відповідачем, однак в строк визначений сторонами договору не повернуто, а отже підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 
Однак, з висновком суду щодо відмови за недоведеністю підстав для стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат апеляційний суд погодитись не може, виходячи із наступного.
Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1,3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Умовами договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №97/2019/КАМ/О, сторони визначили строк виконання зобов`язання (п.3.1), а також передбачено відповідальність позичальника за порушення строку повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги встановленого в п.3.1, неустойку в розмірі 1% від розміру безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, за кожен день прострочення повернення фінансової допомоги (п.6.4).
Відсутність в самому договорі п.3.2 (іншого строку повернення фінансової допомоги), як вбачається із п.6.4 договору, не є підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення пені за порушення строку виконання зобов`язання.
Разом з тим, розмір неустойки, нарахований ТОВ «Комплекс Агромарс» у сумі 423 400 грн. значно перевищує розмір боргового зобов`язання, а тому, на підставі частини третьої статті 551 ЦК України цей розмір підлягає зменшенню до 60 000 грн., що не перевищуватиме збитків, завданих позивачу несвоєчасним виконанням договірних зобов`язань та відповідатиме принципам справедливості, добросовісності та розумності цивільних правовідносин, що визначені статтею 3 ЦК України.
Крім того, за приписами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Встановивши порушення права позивача на мирне володіння грошовими коштами,  ОСОБА_1 повинен сплатити ТОВ «Комплекс Агромарс» - 3 % річних від 365 000,00 грн., а саме 3480 грн., та інфляційні втрати - 4 372,70 грн.
Таким чином, судом першої інстанції неправильно застосовано вищенаведені норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат слід скасувати. З  ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути також пеню в розмірі 60 000 грн., 3% річних в розмірі 3480 грн. та інфляційні втрати в розмірі 4372,70 грн. В решті рішення суду слід залишити без змін. 
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Позивач сплатив судовий збір в сумі 11 943,79 грн. за подання позовної заяви, а також 9674,39 грн. за подання апеляційної скарги.
Отже, внаслідок часткового задоволення позову та апеляційної скарги ТОВ «Комплекс Агромарс», з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Комплекс Агромарс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 11 751,64 грн. (21618,18?54,36% задоволених вимог?100%).
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» задовольнити частково.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, а також стягнутого судового збору скасувати.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП:  НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (місцезнаходження: вул.Пожарська,3, м. Київ, 02094; ЄДРПОУ: 30160757) пеню в розмірі 60 000 грн., 3% річних в розмірі 3480 грн. та інфляційні втрати в розмірі 4372,70 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» витрати по сплаті судового збору в сумі 11751,64 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 25 травня 2020 року.

Судді:                                                                         Т.О. Янчук

                                                                               А.В. Купельський

       О.І. Ярмолюк