ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи № 521/18025/18
Апеляційне провадження № 22-ц/813/2446/20 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів-Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С., 
за участю секретаря-Сороколет Ю.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Демчука Ярослава Вікторовича в інтересах громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 14 травня 2019року постановленого під головуванням судді Коблової О.Д.,
 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзив на позов
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнська спілка автомобілістів» про відшкодування матеріальної шкоди.
Позов мотивовано тим, що він є власником автомобіля марки «ЗАЗ», модель «TF699P», 2008 року випуску, державні номерні знаки « НОМЕР_1 » (далі- автомобіль, НОМЕР_2 ).
09 вересня 2013 року між ним та громадською організацією «Одеська обласна організація Всеукраїнська спілка автомобілістів» (далі-Спілка автомобілістів) укладено договір зберігання транспортного засобу згідно якого він щомісячно сплачує членські внески та передав автомобіль на довготривале зберігання.
В період часу з 22.00 год. 27 травня 2018року до 13.10 год. 28 травня 2018 року шляхом пошкодження даху та петлі навісного замку з гаража № НОМЕР_3 , який йому належить на автостоянці здійснено незаконне заволодіння  невідомими особами його автомобіля та іншим належним йому майном з вини її охоронців, які не забезпечили належний контроль. За даним фактом відкрито кримінальне провадження.
Оскількийого автомобіль був викрадений з вини відповідача внаслідок неналежного виконання останнім зберігання транспортного засобу на автостоянці, просив суд стягнути з відповідача на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 135047,41 грн., а саме:
- 102789,84 грн.у рахунок відшкодування вартості викраденого автомобіля марки «ЗАЗ», модель «TF699P», 2008 року випуску, державні номерні знаки « НОМЕР_1 »;
та 25752,40 грн. у рахунок відшкодування вартості викраденого майна,а саме:
- магнітоли «Піонер» вартістю 1350 грн.;
- 48 пар рукавичок з нітріловим покриттям вартістю 1279,20 грн.;
- 2 (два) диска колісних вартістю 1120 грн.;
- 2 (дві) зимові шини вартістю 2312 грн.;
- акумулятор марки «Іста» - 1500 грн.;
- вібро машинка марки «Ростех» - 630 грн.;
- магнітола – 500 грн.;
- музичний центр «JCV» з двома колонками 1400 грн.;
- шуруповерт «BOSH» - 2785 грн.;
- та 6505,17 грн. у рахунок відшкодування вартості ремонту по відновленню металевого гаража (а.с.2-5,70-73).
У відзиві на позов Спілка автомобілістів просила відмовити позивачу у позову, посилаючись на те, що:
- позивач є членом Спілки автомобілістів та за ним закріплено машиномісце № НОМЕР_3 на автостоянці №7;
- порядок передачі транспортних засобів на зберігання на автостоянках регламентовано п.2.1-2.3 Правил експлуатації гаражів та зберігання транспортних засобів на автостоянках Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів. Відповідно до п.2.1 здача транспортного засобу на довготривале зберігання проводиться власником транспортного засобу (далі-ТЗ), про що робиться відповідний запис у журналі обліку ТЗ і оформляється картка обліку заїзду та виїзду ТЗ із автостоянки;
- відповідно до п.2.2. вказаних Правил у картку обліку заїзду та виїзду ТЗ вносяться дані власника, відповідальність за які несе власник ТЗ;
- за п.2.3 Правил при здачі ТЗ на зберігання охранку його власник зобов`язаний пред`явити старшому контролеру документи, що посвідчують особу, реєстраційні документи на ТЗ. Відмітка про здачу автомобіля на зберігання засвідчується в карточці обліку заїзду та виїзду ТЗ, з обов`язковим засвідченням підписом старшого контролера приймальника. Автомобіль, що заїхав на автостоянку без засвідчення контролера -приймальника вважається самовільно залишеним і не прийнятим на зберігання, в зв`язку з чим відповідач не несе за це відповідальність (п.п.7.1,7.2 Правил);
- аналогічні положення містяться в договорі у п.2.2.7. від 09 вересня 2013 року укладеного з позивачем;
- напередодні незаконного заволодіння автомобілем позивача, він не передав його як передбачено Правилами та договором на зберігання, тому відповідач не несе відповідальність за зберігання вказаного автомобіля (а.с.31-34).
У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і просили його задовольнити.
Представник відповідача просив у позові відмовити.

Короткий зміст рішення першої інстанції
Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 14 травня 2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто з громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнська спілка автомобілістів» на користь ОСОБА_1 суму відшкодування вартості автомобіля марки «ЗАЗ», модель «TF699P», 2008 року випуску, державні номерні знаки « НОМЕР_1 » в розмірі 102789,84 грн. та суму послуги оцінки вартості автомобіля в розмірі 3465 грн.
Вирішено питання про стягнення судового збору в розмірі 732,53 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Судове рішення мотивовано тим, що прийняття Спілкою автомобілістів від ОСОБА_1 на зберігання автомобіля підтверджується укладеним договором зберігання транспортного засобу, відповідними щомісячними платежами, карточкою № НОМЕР_3 заїзду - виїзду транспортного засобу, а також перепусткою автостоянки № 7 Одеської обласної ради Всеукраїнської спілки автомобілістів № 544 від 25 вересня 2014 року на автомобіль марки «ЗАЗ», модель « НОМЕР_4 », тому позивач дотримався своїх зобов`язань та ним дотримано письмову форму договору зберігання транспортного засобу, а відповідач обов`язків за договором(а.с.159-165).

Доводи апеляційної  скарги та відзив на скаргу 
В апеляційній скарзі адвокат Демчук Я.В. в інтересах громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів»просить рішення суду скасувати, в позові відмовити. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не дослідив надані відповідачем докази та дійшов помилкових висновків про задоволення позову.
Зокрема, апелянт, крім доводів, які містяться у відзиві зазначив, що:
- суд не звернув увагу на те, що позивач сплачував членські внески за користування наданим машиномісцем, а не здійснював плату за послуги зберігання автомобіля;
- позивачем не дотримано письмової форми договору зберігання, оскільки прийняття майна на зберігання не посвідчено, ані розпискою, ані квитанцією, ані будь-яким іншим документом, що вимагає ст.937 ЦК України;
- ОСОБА_1 систематично не виконувалась вимоги щодо постановлення підпису у графі виїзду НОМЕР_2 ;
- позивач не довів факту незаконного заволодіння його автомобілем, оскільки існує цілком реальна ймовірність, що позивач в черговий раз не здійснив виїзд з території автостоянки без проставлення свого підпису у відповідній графі картки № НОМЕР_3 ;
- незаконне заволодіння ТЗ не підтверджено вироком суду;
- відповідач не погоджується з розміром відшкодування шкоди, оскільки не проводилось жодних експертиз щодо оцінки вартості автомобіля;
-позивачем порушено вимоги п.2.7 договору, що при кожному заїзді(виїзді) він повинен здійснювати відповідний запис в картці обліку заїзду і виїзду із зазначенням часу та дати заїзду(виїзду), з обов`язковим підписом його та чергового старшого приймальника про прийому на зберігання автомобіля (а.с.170-175).
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судовому засіданні представник Куценко Я.М. в інтересах громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів»підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила її задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Позиція апеляційного суду 
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника Куценко Я.М. в інтересах відповідача,позивача ОСОБА_1 ,дослідивши матеріали справи,  перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що вимога позивача про стягнення з відповідача 102789,84 грн.збитків, завданих викраденням автомобіля, є такою, що ґрунтується на законі, при цьому доведена належними та допустимими доказами, тому підлягає задоволенню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.
Звертаючись до суду, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що саме внаслідок винних дій відповідача,  невстановлені особи мали можливість заволодіти його транспортним засобом. Відповідач порушив умови договору зберігання транспортного засобу, тому повинний відшкодувати збитки за неналежне зберігання транспортного засобу.
Так, ст.936 ЦК України передбачено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.
Згідно ст.937 ЦК України, договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених ст.208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.
Відповідно до ст.950 ЦК України втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. 
Судом встановлено, що за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «ЗАЗ», модель «TF699P», 2008 року випуску, державні номерні знаки « НОМЕР_1 » (а.с.6).
09 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та громадською організацією «Одеська обласна організація Всеукраїнська спілка автомобілістів» укладено договір зберігання транспортного засобу, предметом якого є зберігання автомобіля на автостоянці № 7 за закріпленим за ним місцем для зберігання транспортного засобу за № 544(а.с.7). 
Відповідно до умов договору позивач зобов`язаний бути членом Спілки автомобілістів (п. 2.2.1 договору) та сплачувати щомісячно членські внески (п. 2.2.5 договору). Цей договір діє протягом всього періоду зберігання транспортного засобу (розділ V договору).
Згідно п.2.4.1. вказаного вище договору Спілка автомобілістів зобов`язана забезпечити зберігання автомобіля позивача.
Розділом ІІІ договору відповідач не несе відповідальності за зникнення деталей та інших речей, які зберігаються в гаражі і не передані на зберігання.
На виконання умов договору позивач є членом Спілки автомобілістів і цей факт відповідач визнає у своєму відзиві.
За умовами договору позивач щомісячно сплачував членські внески, що підтверджується квитанціями (а.с.8-13). 
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в період часу з 22.00 год. 27 травня 2018 року до 13.10 год. 28 травня 2018 року шляхом пошкодження даху та петлі навісного замку невстановлена особа (особи) проникли до гаража (місця для зберігання транспортного засобу) № НОМЕР_3 на автостоянці АДРЕСА_1 за АДРЕСА_2 . З гаража № НОМЕР_3 здійснено незаконне заволодіння автомобілем та крадіжку іншого майна, яке там знаходилось.
На теперішній час, слідчим відділом Малиновського відділу поліції у м.Одеси Головного управління національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінальних проваджень № 12018160470001854 від 29 травня 2018 року та № 12018160470001855 від 29 травня 2018 року, які відкрито за заявою ОСОБА_1 про вчинення щодо останнього кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.289 та ч.3 ст.185 КК України, які 22 червня 2018 року об`єднанні під № 12018160470001854 (а.с.14,74-78).
Як вбачається із п.1.8 Статуту Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнська спілка автомобілістів» (далі-Статут) відповідальність Обласної організації за автотранспортні засоби членів Обласної організації, інших фізичних або юридичних осіб, які зберігаються на автостоянках Обласної організації, наступає за наявності відповідної письмової угоди між ними і Обласною організацією. 
Абзацом 7 пункту 2.2 Статуту визначено, що основним завданням Обласної організації є задоволення потреб її членів, інших фізичних або юридичних осіб в організованому зберіганні транспортних засобів (а.с.37).
Відповідно до п.2.3 Статуту Спілка автомобілістів може відшкодувати збитки внаслідок пошкодження автомобіля та/або його викрадення.
Так, ч.1 ст.942 ЦК України визначено, що зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.
Організація та порядок надання послуг щодо збереження транспортних засобів на автостоянках передбачений Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках, які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115 (далі Правила). 
Згідно з пунктами 8, 10-12, 15 вказаних Правил на території автостоянки забороняється знаходитися стороннім особам. Здавання транспортного засобу на автостоянку провадиться власником, а також особою, яка має оформлене відповідно до законодавства доручення на право користування (або) розпоряджання даним транспортним засобом. Під час здавання транспортного засобу на автостоянку його володілець зобов`язаний пред`явити черговому приймальнику документи, що посвідчують його особу, та реєстраційні документи на транспортний засіб. Під час оформлення приймання на зберігання черговий приймальник вносить необхідні дані про володільця транспортного засобу і транспортний засіб до відповідного журналу обліку транспортних засобів і розписується в ньому. Плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, з видачею квитанції чи касового чека. 
За п.27 Правил, автостоянки гарантують схоронність транспортних  засобів, прийнятих на   зберігання  згідно  з  цими  Правилами,  а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження   під  час  зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що між сторонами укладено договір зберігання, за яким відповідач гарантує схоронність прийнятого на зберігання транспортного засобу і несе відповідальність в разі його викрадення, тому у зв`язку з неналежним виконанням зберігачем своїх обов`язків підлягає стягненню з відповідача на користь власника автомобіля -  ОСОБА_1  завдана матеріальна шкода.
При цьому за договором зберігання транспортного засобу на спеціальних стоянках зберігач зобов`язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця (ст.977 ЦК України). 
Як вбачається з матеріалів справи, плата за послуги автостоянки позивачем вносилася щомісяця, для автомобіля марки «ЗАЗ», модель «TF699P», 2008 року випуску у  відповідача було зареєстровано місце для зберігання транспортного засобу із гаражем за АДРЕСА_3 НОМЕР_3 на автостоянці № АДРЕСА_1 Спілки автомобілістів.
Судом встановлено, що 17 липня 2015 року  в останнє позивач залишив свій транспортний засіб на довготермінове зберігання відповідачу, що підтверджується підписами позивача у графі 4, охоронця автостоянки №7 (відповідача) у графі 5 проставленими в карточці № НОМЕР_3 заїзду виїзду транспортного засобу оформленої на ОСОБА_1 і жодної відмітки про виїзд із стоянки після цієї дати немає(а.с.146)
Згідно п.12 вказаних Правил, володільцеві транспортного засобу, прийнятого на довготермінове зберігання, видається перепустка за встановленим 
зразком.
Тому належне приймання відповідачем від позивача на довготермінове зберігання автомобіля підтверджується перепусткою автостоянки №7 Одеської обласної ради Всеукраїнської спілки автомобілістів № 544 від 25 вересня 2014 року на автомобіль марки «ЗАЗ», модель « НОМЕР_4 », оригінал якої знаходиться у позивача(а.с.145).
Тобто, факт приймання автомобіля на зберігання та його находження там на день викрадення підтверджується відповідним записом у журналах довгострокового зберігання транспортних засобів.
Розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача підтверджується належними і допустимими доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.
Відповідно до звіту про оцінку середньої ринкової ціни автомобіля ЗАЗ TF699P від 14 січня 2019 № 12-028, вартість матеріальних збитків, які завдані власнику автомобілю складає 102789,84 грн.(а.с.82-85).
У зв`язку з пошкодженням конструкції гаража № АДРЕСА_4 , під час незаконного заволодіння автомобілем, позивач провів відповідний ремонт по відновленню металевого гаража на суму 6505,17 грн., що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт від 06 червня 2018 року  № 6/07 (а.с.18).
Доводи апеляційної скарги щодо неправильної оцінки  шкоди не спростовано відповідачем. За весь час перебування справи в провадженні суду першої  інстанції заявник розмір шкоди не спростував,  власного звіту про оцінку середньої ринкової ціни автомобіля ЗАЗ TF699Pза вказаний період не надав, хоча не був обмежений у такій можливості.
Тобто, відповідачем  не надано власного звіту про оцінку викраденого автомобіля з обґрунтуванням його вартості, правильності та повноти, як того вимагає цивільно-процесуальне законодавство.
Посилання у апеляційній скарзі на те, що між сторонами відсутні договірні відносини та автомобіль на зберігання відповідачу не передавався, позивач сплачував членські внески за користування наданим машиномісцем, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції правильно установлено, що між сторонами склались правовідносини, які виникають з договору зберігання та регулюються ст.ст.937,950,951 ЦК України та Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року.
З огляду на викладене суд першої  інстанцій дійшов обґрунтованого висновку, що сторонами при укладенні договору зберігання автомобіля дотримано письмової форми.
Посилання заявника на те, що позивачем порушено вимоги п.2.7 договору, при кожному заїзді(виїзді) він повинен  був здійснювати відповідний запис в картці обліку заїзду і виїзду із зазначенням часу та дати  заїзду(виїзду), з обов`язковим підписом його та чергового старшого приймальника про прийом на зберігання автомобіля,до уваги не приймаються, оскільки відповідач  за договором зберігання від 09 вересня 2013 року є гарантом схоронності транспортних засобів, прийнятих на зберігання, і має вживати всіх необхідних заходів для забезпечення схоронності транспортних засобів та не допускати проникнення на автостоянку сторонніх осіб.
Крім того, виходячи з приписів вказаних Правил, зберігання транспортних засобів на автостоянках, автостоянка повинна забезпечувати ведення: журналу обліку транспортних засобів довготермінового зберігання автостоянки (додаток №1); журналу обліку щоденного та одноразового заїзду і виїзду транспортних засобів (додаток №3); журналу обліку з пошкодженнями та некомплектних (додаток №4); касової книги (додаток №5). Під час оформлення приймання на зберігання черговий приймальник вносить необхідні дані про володільця транспортного засобу і транспортний засіб до відповідного журналу обліку транспортних засобів і розписується в ньому.
Таким чином, вказаними правилами саме на відповідача покладено обов`язок обліку в`їзду та виїзду транспортного засобу з території автостоянки. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів про відсутність автомобіля позивача в гаражі автостоянки під час його викрадення.
Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_2  повідомив про обставини напередодні та після незаконного заволодіння автомобілем позивача та крадіжки майна, в тому числі щодо характерних ознак автомобіля, що автомобіль позивача тривалий час не експлуатувався, оскільки переобладнувався для змагань з автозвуку, а на передодні злочину знаходився у гаражі.
Як вбачається з матеріалів справи, Спілка автомобілістів у своїй діяльності керується Правилами експлуатації гаражів та зберігання транспортних засобів на автостоянках громадської організації Одеська обласна організація «Всеукраїнська спілка автомобілістів», затвердженими протоколом Президії обласної ради Спілки автомобілістів від 12 липня 2017 року № 4 (а.с.50-53).
Разом з тим, суд першої інстанції правильно зазначив, що їх зміст не відповідає Правилам зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року №115, які поширюються на всі автостоянки (крім автостоянок - гаражних кооперативів), що охороняються, незалежно від форм власності.
Доводи апеляційної скарги про відсутність вини відповідача є необґрунтованими, оскільки між сторонами укладено договір зберігання, за яким відповідачгарантує схоронність прийнятих на зберігання транспортних засобів і несе відповідальність в зв`язку з викраденням транспортного засобу. Викрадення   автомобіля позивача  сталося внаслідок неналежного виконання зберігачем - громадською організацією  «Одеська обласна організація Всеукраїнська спілка автомобілістів»своїх обов`язків по зберіганню транспортного засобу, тому на відповідача покладається обов`язок по відшкодуванню відповідних збитків.
Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.
Таким чином, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами справи, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення без змін.  
Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Демчука Ярослава Вікторовича в інтересах громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» залишити без задоволення.
Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 14 травня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 04 березня 2020 року.

Головуючий

Судді: