ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2020 року                        м.Дніпро                 Справа №  904/5406/19

           Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кузнецова В.О.,                                                                                                
суддів Мороза В.Ф., Коваль Л.А.,
секретар судового засідання Крицька Я.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АМЕТПРОМ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 (повне рішення складено 10.02.2020, суддя Манько Г.В.)  у справі 
за позовом державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" 
до товариства з обмеженою відповідальністю "АМЕТПРОМ" 
про стягнення 81 792 грн.  
та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АМЕТПРОМ" 
до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш"
про стягнення 81 792 грн.
ВСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст і підстави позовних вимог та зустрічних позовних вимог
У листопаді 2019 року державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Аметпром" (далі - відповідач), в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню у сумі 4992 грн та штраф у сумі 76 800 грн, відшкодувати витрати зі сплати судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на прострочення відповідачем виконання робіт та недоліками у виконаних роботах за договором від 30 жовтня 2018 року № 20/133.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Аметпром" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом, в якому просить стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" на свою користь  основний борг в сумі 81 792 грн та відшкодувати витрати зі сплати судового збору.
В обґрунтування зустрічних позовних вимог товариство з обмеженою відповідальністю "АМЕТПРОМ" посилається на порушення державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" зобов`язань за договором від 30 жовтня 2018 року № 20/133 щодо розрахунку за виконані роботи у повному обсязі.
ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції
          Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 у даній справі первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Аметпром" на користь державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" пеню у сумі 4 992 грн.; штраф  у сумі 76 800 грн., судовий збір 1921 грн. Зустрічний позов задоволено повністю. Стягнуто з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аметпром" заборгованість 81 792 грн., 1921 грн. судового збору. 
          Задовольняючи позовні вимоги за первісним позовом, господарський суд рішення зазначив про порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Аметпром» строку виконання робіт за договором, що є підставою для нарахування штрафних санкцій.
          Рішення місцевого господарського суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог вмотивовано посиланням на порушення замовником зобов`язання з оплати виконаних робіт у повному обсязі.
ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи
                3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Товариство з обмеженою відповідальністю "АМЕТПРОМ", не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення господарського суду в частині задоволення первісного позову скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог первісного позову в повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник вказує, що при укладенні договору замовник був обізнаний про те, що доставка верстатів на територію підприємства не означає здачу виконаної роботи, оскільки обов`язковою є потреба в проведенні попередніх випробувань і налаштувань обладнання. Тому 25 лютого 2019 року, коли верстати прибули на підприємство позивача, їх капітальний ремонт не був закінчений. Про це було відомо ВП АЕМ, що підтверджується у їх відзиві на позов та актом приймання-передачі устаткування з ремонту від 25.02.2019, в якому зазначено: «Замовник претензій не має».
На думку скаржника, за своєю сутністю цей акт не був актом приймання-передачі виконаних робіт, а всього лише актом передачі обладнання (майна).
В цей день підрядником за участю представників замовника здійснено лише попередній технічний огляд виконаної частини роботи, проведені первісні випробування верстатів, виявлені необхідні додаткові роботи. Такі роботи та налаштування верстатів було закінчено 11 березня 2019 року.
Після закінчення виконання узгоджених договором робіт та здійснення налаштування обладнання у відповідності до вимог пунктів 4.1.4 та 4.1.7 договору ТОВ "АМЕТПРОМ" письмово повідомило замовника по закінченню робіт з ремонту верстатів та їх готовності до передачі, направивши йому акт приймання-передачі робіт (надання послуг) № 108 від 11.03.2019 з додатком № 1 до нього.
Відокремленим підрозділом «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» цей акт підписано без зауважень. Таким чином 11 березня 2019 року роботи з капітального ремонту токарно-гвинторізних верстатів вартістю 384000 грн були прийняті, що зафіксовано в акті. Вказана процедура приймання робіт повністю відповідає вимогам пунктів 4.1.4, 4.1.7, 4.3.2 та 4.3.3 договору. В даному акті не було зазначено переліку відхилень від умов договору або інших недоліків у виконаних роботах.
Відтак, на переконання скаржника, товариством з обмеженою відповідальністю «Аметпром» не було допущене прострочення виконаних робіт та порушення умов спірного договору. 
За твердженням заявника апеляційної скарги штраф, передбачений п.5.3 договору застосовується тільки у разі виявлення недоліків у виконаних роботах, тобто у разі виявлення недоліків замовником вже після отримання від підрядника повідомлення про закінчення робіт і акту виконаних робіт для його розгляду та підписання. Тобто, оскільки до 11.03.2019 ТОВ "Аметпром" не повідомляло замовника про закінчення виконання робіт і їх готовність до приймання замовником за актом приймання-передачі виконаних робіт, а процедура приймання робіт за направленим підрядником актом була розпочата лише 11 березня 2019 року, штраф, який нарахований замовником за недоліки ніби-то виявлені до дати отримання від підрядника офіційного повідомлення про закінчення усіх робіт, є безпідставним. 
Рішення господарського суду у частині стягнення з ТОВ «Аметпром» пені за прострочку виконання умов договору є безпідставним. Обов`язок виконання робіт однозначно не є грошовим зобов`язанням, а закон допускає застосування такого виду неустойки як пені виключно за прострочку грошових зобов`язань. Застосування такого виду неустойки у спірних правовідносинах прямо суперечить положенням частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України
3.2 Доводи інших учасників справи
          Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення господарського суду без змін.
          Позивач не погоджується із доводами відповідача про те, що протягом 25.02.2019-11.03.2019 він не здійснював здавання робіт, виконаних за укладеним між сторонами договором, а лише здійснив передачу ВП АЕМ самих верстатів, оскільки наведене не відповідає дійсним обставинам справи, не ґрунтується на умовах договору та вимогах чинного законодавства.
          Позивач зазначає, що в порушення умов договору верстати було повернуто замовнику лише 25.02.2019, що підтверджується актами приймання-передачі устаткування з ремонту від 25.02.2019 та визнається ТОВ "Аметпром".
                ІV. Апеляційне провадження
                 4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді
     Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2020 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.03.2020 апеляційну скаргу залишено без руху, надано товариству з обмеженою відповідальністю "АМЕТПРОМ" строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання оригіналу платіжного доручення № 588 від 26.02.2020 на суму 2 881,50 грн., тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
           26.03.2020 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання  товариства з обмеженою відповідальністю "АМЕТПРОМ" про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано оригінал платіжного доручення № 588 від 26.02.2020 про сплату судового збору у розмірі 2 881,50 грн .
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2020 розгляд справи призначено у судовому засіданні  на 10.06.2020.
           10.06.2020 у судове засідання з`явився представник позивача, який надав відповідні пояснення.
          Відповідач наданим йому процесуальним право на участь в судовому засіданні не скористався та не забезпечив явку повноважного представника, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
          Частинами 11,12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
          У пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 зазначено, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
          У разі відкладення розгляду справи за відсутності достатніх підстав, будуть порушені розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
          Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача.
           10.06.2020 судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
                   4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами
           30 жовтня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Аметпром»          (Підрядник) та відокремленим підрозділом «Атоменергомаш»     державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»     (замовник) укладено договір про виконання робіт № 20/133, за умовами пункту 1.1 якого підрядник зобов`язався за завданням замовника виконати капітальний ремонт токарно-гвинторізних верстатів ВП «Атоменергомаш», а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.
          Обсяг та склад робіт, що виконуються підрядником за цим договором, технічні вимоги до них визначаються технічним завданням (додаток № 1), яке є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2 договору).
          Сторони у розділі 2 договору погодили строк і місце виконання робіт.
          Строк виконання робіт 31.01.2019 (п.2.1 договору). 
          Місце виконання робіт: м. Дніпро, вул. Орловська, буд 21 (п.2.1 договору). 
          Відповідно до п.2.3 договору доставка обладнання до місця виконання робіт і його вивезення після закінчення здійснюються підрядником за свій рахунок. Передача обладнання оформляється актом приймання-передачі  .
          Згідно пункту 3.1 договору загальна сума складає 384000,00 грн (триста вісімдесят чотири грн 00 коп), в т.ч. ПДВ 64000,00 грн (шістдесят чотири тисячі грн 00 коп) та визначається кошторисом витрат (додаток № 2).
          За умовами пункту 4.1 договору підрядник зобов`язується: виконати роботи у встановлений строк (п.п 4.1.1.1 договору); виконати роботи, які є предметом даного договору, згідно з вимогами технічного завдання, нормативних документів, діючих норм та правил (п.п.4.1.2 договору).
          Згідно пунктів 4.1.4, 4.1.5, 4.1.7 підрядник зобов`язався: письмово повідомити замовника про закінчення робіт з ремонту обладнання та його готовності до передачі замовнику; повернути обладнання замовнику після виконання зазначених робіт за актом приймання-передачі; здати виконані роботи замовнику з оформленням акту приймання-передачі виконаних робіт. Для  здійснення приймання-передачі виконаних робіт підрядник протягом 5-ти робочих днів після виконання робіт направляє замовнику акт приймання-передачі виконаних робіт у 2-х екземплярах з додаванням комплекту документів, зазначених у технічному завданні, а також паспортів та сертифікатів на матеріали, що були застосовані під час виконання робіт.
          Підрядник зобов`язався за власний рахунок у встановлений строк усунути недоліки у виконаних роботах, які були виявлені під час їх приймання замовником та протягом гарантійного строку (пункт 4.1.8 договору).
          Сторони у пунктах 4.3.2 та 4.3.3 договору передбачили, що замовник зобов`язується прийняти виконані роботи, розглянути їх результати та у випадку наявності зауважень негайно повідомити про них підрядника; розглянути акти приймання-передачі виконаних робіт та протягом десяти робочих днів з моменту їх отримання підписати ці акти або видати мотивовану відмову у підписанні із зазначенням переліку відхилень від умов договору або інших недоліків у виконаних роботах з зазначенням строків їх усунення.
           31 січня 2019 року сторонами укладена додаткова угода № 1 до договору № 20/133, згідно якої строк виконання робіт було подовжено до 12.02.2019.     Всі інші умови договору залишаються без змін.
          Сторони у пункті 5.2 договору домовились, що у разі порушення підрядником строків виконання робіт, він сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно виконаних робіт за кожен день прострочення. У разі, якщо прострочення становитиме більше 30 днів, підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% зазначеної вартості.
          Приписами пункту 5.3 договору сторонами узгоджено, що у випадку виявлення недоліків у виконаних роботах замовник має право на свій розсуд: вимагати від підрядника усунення недоліків без додаткової оплати;          вимагати пропорційного зменшення ціни наданих послуг;          вимагати від підрядника відшкодування витрат на усунення недоліків власними           або залученими силами.          Крім того, замовник має право вимагати сплати штрафу у розмірі 20% від вартості робіт за договором та відшкодування завданих збитків).
          Актами приймання-передачі устаткування з ремонту від 25.02.2019 засвідчено факт прийому-передачі з ремонту устаткування.
         Згідно акта № 2 попереднього приймання токарно-гвинторізного верстата МК-6056 інв. № 201677 з капітального ремонту від 27 лютого 2019 року убачається, що за результатами приймання виявлені наступні зауваження: неможливо перевірити верстат в роботі, так як в фартух немає можливості залити масло, розгорнута заливна горловина. ТОВ «Аметпром» зобов`язане усунути виявлені зауваження до 07.03.2019.
          Комісією у складі представників ВП «Атоменергомаш» та ТОВ «Аметпром» складені інші акти попереднього приймання токарно-гвинторізного верстату МК-6056 інв. № 201677 з капітального ремонту від 05.03.2019, в якому зазначені зауваження щодо якості капітального ремонту обладнання та встановлено строк для усунення зауважень до 12.03.2019., про що зазначено в даному акті.    
           06.03.2019 були проведені повторні випробування токарно-гвинторізного верстату 1К62 інв. № 200177, за результатами яких верстат був визнаний придатним до експлуатації, після чого сторонами було складено акт № 2 приймання токарно-гвинторізного верстату 1К62 інв. № 200177 з капітального ремонту і здачі його в експлуатацію від 06.03.2019.  
           11.03.2019 були проведені повторні випробування токарно-гвинторізного верстату МК-6056 інв. № 201677, за результатами яких верстат був визнаний придатним до експлуатації, після чого сторонами було складено акт № 1 приймання токарно-гвинторізного верстату МК-6056 інв. № 201677 з капітального ремонту і здачі його в експлуатацію від 11.03.2019.
          11.03.2019 сторонами було складено та підписано акт надання послуг № 108, згідно з яким сторони підтвердили виконання робіт з капітального ремонту токарно-гвинторізних верстатів вартістю 384 000 грн. з ПДВ. У цьому акті зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.
           4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі
                Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
                 Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
          Предметом оскарження відповідно до вимог апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Аметпром» є рішення місцевого господарського суду в частині задоволення судом первісного позову і стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Аметпром" пені в сумі 4 992,00 грн, штрафу у сумі 76 800,00 грн, судового збору у розмірі 1 921,00 грн.
          За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.
          Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України     підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.      
          Приписами статей     173,     175 Господарського кодексу України     унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
          Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
          Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються     Цивільним кодексом України     з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
          Виходячи з викладених обставин та предмету спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що укладений між сторонами договір за змістом та своєю правовою природою є договором підряду.
          Частинами першою, другою статті 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
          Відповідно до положень статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
          За змістом положень статті 193 Господарського кодексу, які кореспондуються з нормами статті 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
          Згідно зі     статтею 610 цього кодексу     порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
          Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом (частина перша статті 612 Цивільного кодексу України).
          Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (частина перша статті 199 Господарського кодексу України).
          Положеннями пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України     унормовано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
          Частиною першою статті 230 Господарського кодексу України     передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
          За змістом положень частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або в кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
          У відповідності до вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
          За наведеними вище положеннями Господарського кодексу України     господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.
          Матеріалами справи встановлено, що у пунктах 5.2 та 5.3 договору сторони домовились, що у разі порушення підрядником строків виконання робіт, він сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно виконаних робіт за кожен день прострочення, а у випадку виявлення недоліків у виконаних роботах Замовник має право на свій розсуд: вимагати від підрядника усунення недоліків без додаткової оплати;          вимагати пропорційного зменшення ціни наданих послуг;     вимагати від підрядника відшкодування витрат на усунення недоліків власними           або залученими силами.          Крім того, замовник має право вимагати сплати штрафу у розмірі 20% від вартості робіт за договором та відшкодування завданих збитків.
          Норми статей 6 і 627 Цивільного кодексу України декларують принцип свободи договору: сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
          Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
          Скаржник наполягає, що за умовами спірного договору сторони погодили кінцевий строк виконання робіт - закінченням налаштування обладнання. Доставка верстатів на територію замовника, проведення випробувань та усунення виявлених при цьому недоліків є попередніми діями. Передача-приймання верстатів з капітального ремонту в експлуатацію сталося 11 березня 2019 року, про  що свідчить складений акт, підписаний позивачем без будь-яких зауважень.  Крім того, скаржник уважає, що безпідставною вимогу позивача про стягнення пені, оскільки обов`язок виконання робіт не є грошовим зобов`язанням. 
          Суд апеляційної інстанції визнає зазначені доводи скаржника про відсутність факту прострочення зобов`язання за спірним договором непереконливими, виходячи з наступного.
          Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
          Строк виконання роботи, як правило, встановлюється за погодженням сторін у договорі і полягає у визначені терміну початку та закінчення робіт.
          Положеннями пункту 2.1 договору визначено, що строк виконання робіт 31.01.2019.                     Додатковою угодою від 31.01.2019 сторони строк виконання робіт продовжили до 12.02.2019.
          Отже, у спірному договорі строк закінчення робіт встановлено конкретною календарною датою.
          Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про доведення факту прострочення підрядником строку виконання робіт з капітального ремонту  токарно-гвинторізних верстатів. 
          Наведеними доказами встановлено, що на 12 лютого 2019 року обладнання з капітального ремонту не було передано замовнику у встановленому  договором порядку. Вказані обставини не заперечується відповідачем. 
          Беручи до уваги положення частини другої статті 9 Цивільного кодексу України та частини другої статті 4 Господарського кодексу України, які відсилають до спеціальних норм, що регулюють господарські відносини, сторони господарського договору мають право забезпечувати пенею виконання будь-якого зобов`язання.
          Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
          Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
          Виходячи з принципу свободи договору (частина третя статті 549 Цивільного кодексу України), за допомогою пені сторони в договорі можуть забезпечити, зокрема, виконання негрошового зобов`язання, оскільки вона належить до штрафних санкцій.
          За приписами статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зоб`язання.
          Отже, господарський суд першої інстанції, правильно прийняв рішення про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання робіт за договором підряду.
          Посилання ТОВ «Аметпром» на обґрунтування своєї правової позиції про недопущення прострочення виконання зобов`язань за спірним договором на обізнаність позивача щодо необхідності проведення попередніх випробувань та налаштування обладнання після капітального ремонту не відповідає фактичним обставинам у справі та в цій частині ґрунтується на власному помилковому тлумаченні відповідачем умов договору.
           Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд апеляційної інстанції вважає, що цей розрахунок відповідає передбаченим законодавством порядку та способу нарахування, є обґрунтованим та арифметично вірним.
          Ураховуючи наведені положення чинного цивільного і господарського  законодавства, встановлені обставини колегія суддів апеляційного суду відхиляє безпідставні аргументи скаржника про порушення господарським судом вимог закону при прийнятті рішення в частині стягнення пені.
          Положеннями частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
          Відповідно до частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
          Зі змісту вищенаведених актів від 25 та 27 лютого, 11 березня 2019 року убачається, що сторонами спірного договору проведене попереднє приймання обладнання: токарно-гвинторізних верстатів з капітального ремонту. Такі дії сторонами здійснені добровільно, за власним волевиявленням, але вони не передбачені умовами договору про виконання робіт № 20/133 від 30.10.2018.
          Між пунктом 2.3 договору передбачена доставка обладнання підрядником до місця виконання робіт і його вивезення після закінчення. При цьому передача обладнання оформляється актом приймання-передачі.
          Аналогічні обов`язки підрядника щодо повернення обладнання з ремонту зафіксовані в пункті 4.1.5 договору.
          Процедура здійснення приймання-передачі виконаних робіт унормована пунктом 4.1.7 договору та передбачає направлення підрядником замовнику протягом 5-ти робочих днів після виконання робіт акту приймання-передачі виконаних робіт у 2-х екземплярах з додаванням комплекту документів, зазначених у технічному завданні, а також паспортів та сертифікатів на матеріали, що були застосовані під час виконання робіт. Здача виконаних робіт замовнику оформляється актом приймання-передачі виконаних робіт.
          Отже, умовами договору визначено наступні етапи: повернення обладнання з ремонту після його закінчення, яке підтверджується актом приймання-передачі, та безпосередньо здача виконаних робіт замовнику, яка оформляється актом приймання-передачі виконаних робіт, якому передувало направлення підрядником замовнику відповідного акта з доданим комплектом необхідних документів.
          З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Аметпром» два екземпляри акта приймання-передачі виконаних робіт з комплектом документів надані (направлені) ВП «Атоменергомаш» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»          11.03.2019. Роботи з капітального ремонту верстатів прийняті замовником без зауважень щодо їх якості, що підтверджується підписанням акта.
          З огляду на викладене колегія суддів апеляційного суду визнала, що здача виконаних робіт товариством з обмеженою відповідальністю «Аметпром» відокремленому підрозділу «Атоменергомаш»     державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»     сталася саме 11 березня 2019 року з оформленням акта приймання-передачі виконаних робіт № 108.     
          Ураховуючи наведені правові норми та встановлені обставини у справі, апеляційний суд погоджується з доводами скаржника, що процедура здачі робіт була розпочата після направлення замовнику повідомлення про закінчення робіт у вигляді акту від 11.03.2019 на розгляд, а тому штраф, нарахований замовником за недоліки виявлені до дати отримання від підрядника офіційного повідомлення про закінчення усіх робіт, є безпідставним. 
          Таким чином, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення первісних позовних вимог в частині стягнення штрафу.
          4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги
            Встановивши порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, колегія суддів приходить до висновку про зміну цього рішення в оскаржуваній частині відповідно до приписів п.п.1,4 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України.                    
          4.5 Розподіл судових витрат
          З урахуванням приписів п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
         Керуючись ст.ст.269,275,277,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
     Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АМЕТПРОМ" задовольнити частково.
  Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 у справі №904/5406/19 в частині задоволення первісного позову змінити, виклавши в наступній редакції: «Первісний позов задовольнити частково. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Аметпром" (49052, м. Дніпро, вул. Орловська, б. 21, ідентифікаційний код 38676590) на користь  державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01011, м. Київ, вул. Назарівська,3, ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (71503, Запорізька обл., м. Енергодар, а/с 306, ідентифікаційний код 26444970) пеню у сумі 4992,00 грн, судовий збір 117,18 грн. В решті позову відмовити. Видати наказ».
Стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01011, м. Київ, вул. Назарівська,3, ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (71503, Запорізька обл., м. Енергодар, а/с 306, ідентифікаційний код 26444970) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аметпром" (49052, м. Дніпро, вул. Орловська, б. 21, ідентифікаційний код 38676590) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2   705,73 грн.
Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ
      Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

          Постанова складена у повному обсязі 15.06.2020.

         Головуючий суддя                                                         В.О.Кузнецов

         Судді                                                                                 В.Ф.Мороз
 
                                                                                Л.А.Коваль