УХВАЛА

31 березня 2020 року 
Київ
справа №540/2344/19
адміністративне провадження №К/9901/7895/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів - Білак М.В., Губської О.А.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області 
на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року
у справі №540/2344/19
за позовом ОСОБА_1 
до Головного   управління Національної поліції в Херсонській області,   Атестаційної комісії № 1 Головного управління Національної   поліції в Херсонській області, Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України   
про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного   управління Національної поліції в Херсонській області (надалі - відповідач 1),   Атестаційної комісії № 1 Головного управління Національної   поліції в Херсонській області (надалі - відповідач 2), Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України (надалі - відповідач 3 ),   в якому просив суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії № 1, оформлене протоколом ОП № б/н від 17 березня 2017 року в частині висновку про невідповідність позивача займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність;
- визнати протиправними та скасувати наказ відповідача 1 від 21 червня 2017 року № 156 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої   статті 77 Закону України "Про Національну поліцію"   через службу невідповідність;
- поновити позивача на службі в поліції на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції № 1 Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області з 21 червня 2017 року,
- стягнути з відповідача 1 на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу,
- допустити   негайне виконання постанови в частині   поновлення позивача на службі в поліції та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року, позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача 2, оформлене протоколом ОП № б/н від 17 березня 2017 року, в частині висновку про невідповідність позивача займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.
Визнано протиправними та скасовано наказ відповідача 1 від 21 червня 2017 року № 156 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої   статті 77 Закону України "Про Національну поліцію"   через службову невідповідність.
Поновлено позивачана службі в поліції на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції № 1 Генічеського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області з 22 червня 2017 року. Допущене негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на службі.
Зобов`язано відповідача 1 виплатити   позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 22 червня 2017 року по 10 січня 2020 року в сумі   236916 гривень.
Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанції відповідач1 звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.
У поданій касаційній скарзі відповідач 1, з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
Пункт 8 частини другої   статті 129 Конституції України   серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням відповідає   стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VII " Про судоустрій і статус суддів ".
Відповідно до частини першої   статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України   (надалі -   КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини п`ятої            статті 328 КАС України         передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього   Кодексу   позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої   статті 12 КАС України   для цілей цього   Кодексу   справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні   Закону України «Про запобігання корупції»   займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду даної справи є визнання протиправними та скасування наказу про звільнення та поновлення на займаній посаді.
Позивач займав посаду інспектора Генічеського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області та мав спеціальне звання старший лейтенант поліції. Посада публічної служби позивача не відноситься до переліку службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до   статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що дана справа має виняткове значення для скаржника.
Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, а предмет спору не містить обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії суспільно чи винятково значимих.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Національної поліції в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі №540/2344/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного   управління Національної поліції в Херсонській області,   Атестаційної комісії № 1 Головного управління Національної   поліції в Херсонській області, Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України    про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
...........................
...........................
...........................
О.В. Калашнікова
М.В. Білак
О. А. Губська,
Судді Верховного Суду