ПОСТАНОВА
Іменем України

13 травня 2020 року 
Київ
справа №644/6962/16-а
адміністративне провадження №К/9901/15282/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Желєзного І.В.,
суддів: Коваленко Н.В.,  Чиркіна С.М.
розглянув у порядку письмового провадження
касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області
на постанову Харківського окружного адміністративного суду у складі судді Мельникова Р.В. від 06.03.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду у складі суддів: Кононенко З.О., Бондара В.О., Калитки О. М. від 20.04.2017 
у справі №644/6962/16-а
за позовом ОСОБА_1 
до прокуратури Харківської області
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У серпні 2016 року ОСОБА_1  (далі також - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до прокуратури Харківської області (далі також - відповідач), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:
- визнати незаконними дії прокуратури Харківської області щодо видачі йому довідки № 18-325 від 25.03.2016 про його заробітну плату станом на 01.12.2015, яка видана без врахування фактично отримуваних ОСОБА_1 на день його звільнення з роботи виплат і умов оплати праці та без врахування коефіцієнта загального підвищення розмірів посадових окладів працівників прокуратури, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів";
- зобов`язати прокуратуру Харківської області видати ОСОБА_1. для перерахунку пенсії довідку про його заробітну плату станом на 01.12.2015 з урахуванням фактично отримуваних ОСОБА_1 на день його звільнення з роботи виплат, відкоригованих на коефіцієнт загального підвищення розмірів посадових окладів працівників прокуратури, встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів" у розмірі 1,25.
2. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017, позов задоволено повністю.
3. У травні 2017 року відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
4. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.05.2017 відкрито касаційне провадження у справі.
5. У подальшому справу було передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду на підставі підпункту 1 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України     (в редакції     Закону України від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів").
6. 19.06.2017 позивач подав до суду клопотання про закриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана особою, яка не має права її підписувати, а також заперечення на касаційну скаргу, в яких просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
7. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2020 справу передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді Желєзного І.В., суддів: Коваленко Н.В. та Чиркіна С.М.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
8. Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 у період з 02.08.1988 по 02.12.2013 перебував на службі в органах прокуратури.
9. Наказом прокурора Харківської області №2442к від 02.12.2013 позивача звільнено з посади старшого прокурора Харківської міжрайонної прокуратури та з органів прокуратури Харківської області за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію за вислугу років згідно зі статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру".
10. Відповідно до довідки прокуратури Харківської області № 18-699 від 28.12.2015 заробітна плата ОСОБА_1 на день звільнення з прокуратури, тобто станом на 02.12.2013, складала 13548, 47 грн, в тому числі: основний оклад - 1444,00 грн; класний чин - 130,00 грн; вислуга років (40%) - 629,60 грн; щомісячна премія - (245%) - 9177,99 грн; надбавка за особливо важливу роботу (70%) - 1542,52 грн; матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) - 312,18 грн; матеріальна допомога на соціально-побутові потреби (1/12) - 312,18 грн.
11. 21.03.2016 ОСОБА_1 звернувся до прокурора Харківської області із заявою про надання довідки про розмір заробітної плати для перерахунку пенсії.
12. 25.03.2016 позивачу надано довідку №18-325 про розмір заробітної плати станом на 01.12.2015, у якій зазначено, що його заробітна плата складала 12688,72 грн (щомісячна премія, яка виплачується з фонду заробітної плати, складає 159%).
13. 05.04.2016 ОСОБА_1 звернувся до прокурора Харківської області із заявою про повторну видачу довідки про заробітну плату, в обґрунтування якої зазначив, що у довідці №18-325 від 25.03.2016 неправильно зазначено розмір щомісячної премії - 159%, хоча станом на день його звільнення з прокуратури розмір щомісячної премії становив 245 %. Таким чином, розмір щомісячної премії був зменшений з 245% до 159%, що обумовило відповідне зменшення розміру належної пенсії.
14. 12.04.2016 прокуратурою Харківської області направлено позивачу лист, у якому вказано, що підстави для видачі довідки для перерахунку пенсії станом на 01.12.2015, виходячи із розміру щомісячної премії 245%, відсутні, оскільки наказом прокурора області про преміювання працівників прокуратури Харківської області за грудень 2015 року відсоток премії встановлений у розмірі 159%.
ІІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
15. Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що видана йому прокуратурою Харківської області довідка №18-325 від 25.03.2016 про розмір заробітної плати станом на 01.12.2015 складена без врахування положень Закону України "Про прокуратуру" і положень постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", а відтак дії відповідача щодо видачі вказаної довідки є незаконними.
16. Відповідач заперечував щодо задоволення позову, посилаючись на те, що прокуратура Харківської області у спірних правовідносинах діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.
ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
17. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, постановляючи рішення про задоволення позову, виходив з того, що    надаючи        ОСОБА_1 довідку № 18-325 від 25.03.2016 про його заробітну плату станом на 01.12.2015, яка видана без врахування фактично отримуваних ним на день його звільнення з роботи виплат і умов оплати праці та без врахування коефіцієнту загального підвищення розмірів посадових окладів працівників прокуратури, який встановлений Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів", відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення, чим порушено законні інтереси позивача.
V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ НА НЕЇ
18. Заступник прокурора Харківської області у касаційній скарзі не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, видаючи оскаржувану довідку, відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства. Разом із тим, судами попередніх інстанцій під час розгляду справи не враховано, що на час звернення позивача у березні 2016 року до прокуратури Харківської області про видачу йому довідки для перерахунку пенсії частина вісімнадцята статті 50-1 Закону «Про прокуратуру», яка регулювала порядок перерахунку пенсії, втратила чинність, а законодавством України механізм перерахунку відповідних пенсій не визначений. 
19. У запереченнях на касаційну скаргу позивач зазначив, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, натомість касаційна скарга є необґрунтованою та доводи, викладені у ній, спрямовані на обмеження конституційних прав позивача.
VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
20. Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.
21. Відповідно до   статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
22. Згідно з положеннями частини другої   статті 2 КАС України   в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією   та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
23. Вирішуючи клопотання позивача про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Харківської області на постанову   Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 у даній справі у зв`язку із тим, що касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, колегія суддів зазначає наступне.
24. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 339 КАС України (тут і далі - в чинній редакції) суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.
25. Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
26. Заступник прокурора Харківської області звернувся до суду касаційної інстанції з даною касаційною скаргою 13.05.2017, тобто до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
27. На час подання касаційної скарги діяла норма статті 213 КАС України, яка   містила перелік елементів (реквізитів), що дають необхідну інформацію для вирішення судом касаційної інстанції питання про відкриття касаційного провадження в адміністративній справі.
28. Відповідно до частини четвертої вказаної статті касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або її представником, який додає оформлений належним чином документ про свої повноваження.
29. У відповідності до положень статті 108 та 214 КАС України (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги), якщо особа не дотримала якоїсь із вимог до касаційної скарги, зазначених у статті 213 КАС України, і відсутність певної інформації не давала можливості суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, суд залишав касаційну скаргу без руху і пропонував особі виправити виявлені недоліки.
30. Під час вирішення   Вищим адміністративним судом України питання про відкриття касаційного провадження у цій справі суду були відомі обставини, про які позивач зазначає у своєму клопотанні про закриття касаційного провадження, оскільки такі були викладені ним у запереченнях на касаційну скаргу, в яких відповідач просив відмовити у відкритті касаційного провадження у даній справі та які надійшли до Вищого адміністративного суду України 15.05.2017 (до моменту постановлення ухвали Вищого адміністративного суду України про відкриття касаційного провадження).
31. Судом касаційної інстанції під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження не встановлено, що касаційна скарга підписана особою, яка не наділена повноваженнями на її підписання і подання цієї скарги від імені відповідача, у зв`язку із чим Вищий адміністративний суд України   ухвалою від 16.05.2017 відкрив касаційне провадження у цій справі, зазначивши у такій, що касаційна скарга відповідає вимогам статті 213 КАС України та про відсутність перешкод для відкриття касаційного провадження.
32. Таким чином, Вищий адміністративний суд України   визнав повноваження й межі наданих заступникові прокурора Харківської області прав та допустив дану справу за його касаційною скаргою до касаційного розгляду.
33. Крім того, Верховний Суд зазначає, що ухвала Вищого адміністративного суду про відкриття касаційного провадження оскарженню не підлягає, а мотиви, викладені позивачем у клопотанні, фактично покликані на її скасування.
34. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання позивача про закриття касаційного провадження задоволенню не підлягає.
35. Аналогічна позиція щодо відсутності підстав для закриття касаційного провадження у звязку із доводами сторони про відсутність підстав для подання касаційної скарги особою, яка її подала, після відкриття касаційного провадження, викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №826/16283/15.
36. Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі   повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
37. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
38. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
39. Умови пенсійного забезпечення прокурорів станом на момент призначення йому позивачу визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.
40. Згідно із частиною тринадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
41. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ).
42. 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII, яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
43. 15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ, згідно з підпунктом 1 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.
44. Згідно з частиною двадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
45. Таким чином, на час прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», з яким позивач повязує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час його звернення до органу прокуратури із заявою про видачу довідки про заробітну плату з метою її пред`явлення для перерахунку пенсії, частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсії працівникам прокуратури, втратили чинність, а визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України. При цьому останнім відповідний нормативно-правовий акт не прийняв і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначив.
46. Аналогічна позиція щодо застосування вищезазначених норм права у подібних правовідносинах викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі 825/506/18 (Пз/9901/16/18) та у постанові Верховного Суду від 16.12.2019 у справі №461/690/18.
47. У справі №711/6019/16-а за результатом перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 18.09.2017 на предмет неоднакового застосування норм матеріального права в аналогічних правовідносинах, Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 зробив висновок, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу. 
48. З огляду на наведене, оскільки на час виникнення спірних правовідносин не було прийнято і, відповідно, не діяли нормативно-правові акти, що регламентували б умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, а прокуратура не наділена повноваженнями щодо тлумачення зазначеного питання на власний розсуд, вимога позивача про зобовязання відповідача видати йому довідку з урахуванням фактично отримуваних ОСОБА_1 на день його звільнення з роботи виплат і умов оплати праці та без врахування коефіцієнту загального підвищення розмірів посадових окладів працівників прокуратури, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", задоволенню не підлягає.
49. Аналогічна позиція у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постанові від 21.11.2019 у справі №825/143/17.
50. Разом із тим, враховуючи відсутність правового регулювання щодо здійснення умов та порядку перерахунку пенсії працівникам прокуратури, колегія суддів зауважує, що у відповідача не було підстав для її видачі, відтак відповідні дії відповідача є протиправними.
51. Враховуючи, що Закон № 76-VIII станом на час виникнення спірних правовідносин був чинним, а також те, що відповідно до Закону № 1697-VII станом на час виникнення спірних правовідносин визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій покладено на Кабінет Міністрів України, Верховний Суд дійшов висновку, що на момент виникнення спірних правовідносин Кабінет Міністрів України був повноважним вживати заходи щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту, а наслідки внесення змін до законодавства, що врегульовували правовідносини, пов`язані з пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, не відносяться до компетенції відповідача та органів Пенсійного фонду України.
52. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі 825/506/18 (Пз/9901/16/18).
53. Під час перегляду судових рішень у даній справі колегія суддів враховує, що Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) від 13.12.2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
54. Разом із тим, згідно з пунктом 2 резолютивної частини рішення вказане положення втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, однак спірні правовідносини у даній справі виникли та судами попередніх інстанцій здійснено її розгляд до набрання вказаним Рішенням Конституційного Суду України чинності.
55. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі також - ЄСПЛ).
56. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
57. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
58. З урахуванням положень статті 351 КАС України, враховуючи те, що суди першої та апеляційної інстанцій повно встановили фактичні обставини справи, але неправильно застосували норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій необхідно скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідача вчинити дії та змінити судові рішення в частині визнання незаконними дій, виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови.
59. Оскільки суд касаційної інстанції в частині змінює рішення судів попередніх інстанцій, а в іншій частині приймає рішення на користь суб`єкта владних повноважень, то, враховуючи відсутність документально підтверджених доказів щодо понесених суб`єктом владних повноважень судових витрат на залучення свідків та проведення експертиз у відповідності до статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341,   349, 351, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1  про закриття касаційного провадження у справі №644/6962/16-а за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Харківської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
2. Касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.
3. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 скасувати в частині зобов`язання прокуратури Харківської області видати ОСОБА_1 для перерахунку пенсії довідку про його заробітну плату станом на 01.12.2015 з урахуванням фактично отримуваних ОСОБА_1 на день його звільнення з роботи виплат, відкоригованих на коефіцієнт загального підвищення розмірів посадових окладів працівників прокуратури, який встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів" у розмірі 1,25 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до прокуратури Харківської області в даній частині відмовити.
4. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 в іншій частині змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                               І.В. Желєзний
Судді:                                                                                                        Н.В. Коваленко
                                                                                                                  С.М. Чиркін