КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                                                                                  
Справа № 760/696/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5499/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
27 травня 2020 року                                                                                                     м. Київ
     колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ
   Київського апеляційного суду в складі:
                                                                                                                 
                                           головуючого     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,                                                  
                                         при секретарі      Маштаковій Т.Ф.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус П`ятої Київської державної нотаріальної контори Артеменко Оксана Анатоліївна, про визнання недійсним договору довічного утримання,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року, постановлену під головуванням судді Кушнір С.І.,-     
  встановила:
 
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом.
Просила визнати недійсним договір довічного утримання (догляду) від 10 червня 2011 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори Артеменко О.А. та зареєстрований в реєстрі № 3-1279.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року закрито провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 зазначив, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник вимоги апеляційної скарги підтримали.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення скаржника та її представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що є рішення Апеляційного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду. 
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлені вимоги до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус П`ятої Київської нотаріальної контори Артеменко О.А. про визнання недійсним договору довічного утримання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір довічного утримання укладений з порушенням ст. 225 ЦК України, та має бути визнаний недійсним, оскільки в момент вчинення правочину ОСОБА_3 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.
Встановлено, що 26 листопада 2012 року ОСОБА_1 зверталася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус П`ятої Київської нотаріальної контори Артеменко О.А., Головне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним договору довічного утримання, на підставі ст. 225 ЦК України, оскільки в момент вчинення правочину ОСОБА_3 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.
Рішенням Солом`янського районного суду від 12 березня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року рішення Солом`янського районного суду від 12 березня 2014 року скасовано, та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду  цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року залишено без змін.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Враховуючи, що сторони, підстави та предмет даного позову є тотожними позову, який був пред`явлений у 2012 році, за наслідками якого ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що підстави позовних вимог та обставини, якими позивач обґрунтовує звернення до суду, у даній справі є іншими, ніж у справі № 22-ц/796/5729/14, колегія суддів відхиляє, оскільки підставою обох позовних заяв, поданих ОСОБА_1 , є визнання недійсним договору довічного утримання, відповідно до ст. 225 ЦК України, а саме: неусвідомлення ОСОБА_3 в момент вчинення правочину значення своїх дій та можливості керувати ними.
Посилання в апеляційній скарзі, що іншими підставами позову є факт відкриття спадкової справи за заявою ОСОБА_1 та висновок судово-психіатричного експерта Київського міського центру судово-психіатричної експертизи № 529 від 10 серпня 2018 року, колегія суддів оцінює критично, оскільки вказані докази лише обґрунтовують позовні вимоги, а не є новою підставою позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги про те, що судом винесено оскаржувану ухвалу в підготовчому засіданні за наслідками розгляду клопотання представника відповідача, тобто фактично суд перейшов до дослідження письмових доказів, що є порушенням ст. 197 ЦПК України, колегія суддів не приймає, оскільки у відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд має право вирішувати заяви та клопотання учасників справи, а п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України передбачає можливість за результатами підготовчого засідання постановити ухвалу про закриття провадження у справі. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 15 січня 2020 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає. 
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-                  
 
   постановила:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 01 червня 2020 року.

 
Головуючий                                                                                               Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                         О.Ф. Лапчевська

 
 
                                                                                                                    С.Г. Музичко