03.06.20
33/812/164/20
Єдиний унікальний номер судової справи 487/1750/20
Номер провадження 33/812/164/20                 Головуючий у місцевому суді: Боброва І.В.
Категорія: ч.1 ст.124 КУпАП                         Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року                                                місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання: - Горенко Ю.В.,

за участю: 
особи, відносно якої провадження у справі закрито, - ОСОБА_1 ,
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 21 квітня 2020 року, якою відносно 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працюючого водієм в Благодійній організації «Врачи без границ», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з постанови Заводського районного суду міста Миколаєва від 21 квітня 2020 року, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким він 15 січня 2020 року о 16 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки і моделі Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, при зміні напрямку руху, поворот ліворуч, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки і моделі Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , 1981 року народження, який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки. 
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3.б., 10.1 ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 21 квітня 2020 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись із таким судовим рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 оскаржив його шляхом подачі апеляційної скарги, в якій просив скасувати постанову районного суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків передбачених ст.38 цього кодексу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, що виразилися у неповноті судового розгляду. 
Зазначено, що районний суд допустив неповноту розгляду справи не допитавши свідка, хоча його пояснення мають важливе значення для встановлення обставин правопорушення та складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Також вказано на те, що подання водієм ОСОБА_1 сигналу світловим покажчиком повороту, відповідно до п.9.4 ПДР України, не надавало йому переваги і не звільняло від вжиття запобіжних заходів. За такого відеозапис моменту зіткнення транспортних засобів не може бути доказом відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, через те, що він не обвинувачувався у порушення п.9.2 ПДР України. 
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення, виходячи з наступного.
За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
При цьому, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п.10.1 та 2.3.б ПДР України. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.п.10.1 та 2.3.б ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР України єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.
Так, пунктом 2.3.б ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.
Згідно пункту 9.4 ПДР України подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.
Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.
Згідно п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
На думку суду, висновок суду першої інстанції про відсутність об`єктивної сторони складу правопорушення, оскільки недоведено вчинення ОСОБА_1 дій, що порушують п.п.10.1 та 2.3.б ПДР України відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №297604 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15 січня 2020 року о 16 годині 10 хвилин в місті Миколаєві по вулиці Бузника №4, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки і моделі Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, при зміні напрямку руху, поворот ліворуч, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки і моделі Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , 1981 року народження, який рухався в попутному напрямку, чим порушив п.п.10.1, 2.3.б ПДР України. 
В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.124 КУпАП.
Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Згідно ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , судом першої інстанції обґрунтовано оцінено встановлені фактичні обставини справи, досліджено та перевірено докази, у тому числі і відеозапис на якому чітко зафіксовано момент ДТП.
Зокрема, з доданого до справи відеозапису ДТП встановлено, що транспортний засіб - автомобіль марки і моделі Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Бузника біля будинку №4 з ввімкненим сигналом покажчику повороту ліворуч, виконуючи поворот ліворуч з відповідного крайнього положення на проїзній частині, було дотримано вимоги п.10.4 ПДР України.
При цьому, розташування транспортних засобів, яке зафіксоване на схемі ДТП, а також характер пошкоджень транспортних засобів вказують на те, що в діях ОСОБА_1 не встановлено порушень п.п.2.3.б та 10.1 ПДР України.
До того ж, відповідно до матеріалів справи зауваження щодо правильності складання схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від учасників події, зокрема водія ОСОБА_2 , не надходили.
Посилання ж ОСОБА_2 на те, що водій, при виконанні повороту ліворуч повинен був дати дорогу її транспортному засобу, який рухався у попутному напрямку, є помилковим та суперечить положенням п.10.4 ПДР України. 
Згідно ст.ст.9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
За такого, висновки суду першої інстанції, з приводу того, що в діях водія ОСОБА_1 , за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю, є вірними.
Таким чином оскаржувана постанова Заводського районного суду міста Миколаєва від 21 квітня 2020 року є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_2 - Ярошевського Георгія Вікторовича - залишити без задоволення.
Постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 21 квітня 2020 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                        Т.В. Серебрякова