ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/595/20                                                Головуючий І інстанції –
Провадження № 33/818/477/20                                        Бабенко Ю.П.
                                                                       Доповідач – Бездітко В.М.

ПОСТАНОВА
про повернення апеляційної скарги

       30 березня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних Бездітко В.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2020 року,- 

в с т а н о в и в :

       Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення справи про адміністративне правопорушення у його відношенні за ч. 1 ст. 130 КУпАП до Харківського районного суду Харківської області відмовлено.
       Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну, в якій ставить питання про скасування постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2020 року.
Апеляційний суду позбавлений процесуальної можливості вирішити питання щодо розгляду апеляційної скарги, оскільки встановлені підстави для її повернення.
Норми ст. 284 КУпАП містять перелік постанов, які орган (посадова особа) виносить за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення.
       Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційна скарга може бути подана лише на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення.
       Таким чином, предметом апеляційного перегляду можуть бути лише постанови суду першої інстанції винесені за наслідками розгляду справи передбачені в п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.
       Повноваження апеляційного суду визначені ч. 8 ст. 294 КУпАП. 
       Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03., ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, серія A № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.
Таким чином, виходячи зі змісту ст. ст. 284, 294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано на постанову, яка не може бути предметом апеляційного оскарження, її прийняття до розгляду не відповідає нормам діючого національного законодавства та правовій позиції  викладеній у вищезазначеному  рішенні Європейського суду з прав людини, а тому така апеляційна скарга підлягає поверненню.
Керуючись ст. ст. 284, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

       Повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2020 року.
       Постанова    апеляційного суду набирає законної сили  негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.
       Суддя Харківського 
       апеляційного суду                                      В.М. Бездітко