УХВАЛА

20 травня 2020 року 
Київ
справа №620/3126/19
адміністративне провадження №К/9901/12539/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Радишевської  О.Р.,
суддів – Кашпур  О.В., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020  року в справі №620/3126/18 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
– визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати індексації грошового забезпечення за період із 01.01.2016 по 18.09.2018 і грошової компенсації за відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки в кількості 56 діб, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 18.09.2018, і невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;
– зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 18.09.2018 із встановленням для обчислення місяця підвищення (базового місяця) квітень 2015 року і з одночасною щомісячною виплатою фіксованої (встановленою раніше) суми індексації;
– зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпуски як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік в кількості 56 діб, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 18.09.2018;
– зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 18.09.2018 по 23.10.2019 без утримання із зазначеної суми податку з доходів фізичних осіб і військового збору;
– установити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_1 подати у щомісячний строк із моменту набрання рішенням суду законної сили звіт про виконання рішення суду.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року, позов задоволено:
– визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із 01.01.2016 по 18.09.2018 і грошової компенсації за відпустки як учаснику бойових дій за період із 2015 по 2018 роки в кількості 56 діб, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;
– зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01.01.2016 по 18.09.2018;
– зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпуски як учаснику бойових дій за період із 2015 по 2018 роки;
– зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період із 18.09.2018 по 23.10.2019.
13 березня 2020 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року в справі №620/3126/18.
Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2020 року військовій частині НОМЕР_1 відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору; касаційну скаргу залишено без руху: надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом: сплати судового збору та надіслання відповідних доказів на підтвердження його сплати; зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга із визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328  цього Кодексу підстави (підстав).
Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2020 року відмовлено військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору та продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги; касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020    року в справі №620/3126/18 повернуто особі, яка її подала.
07 травня 2020 року до Верховного Суду повторно надіслано касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року в справі №620/3126/18, долучивши, зокрема, квитанцію про доплату судового збору в розмірі 275,84 грн.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування і невиплати індексації грошового забезпечення і невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення і з одночасною щомісячною виплатою фіксованої (встановленою раніше) суми індексації;  зобов`язання нарахувати і виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпуски; зобов`язання нарахувати і виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що старший прапорщик, головний сержант зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наведені обставини свідчать, що спірні правовідносини у цій справі склалися з приводу проходження позивачем публічної служби.

Водночас позивач не є особою, яка займає відповідальне або особливо відповідальне становище, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпунктах «а»–«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а судом не встановлено виключень щодо посади позивача у цій справі в аспекті пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України в поєднанні зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 169, 328, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року в справі №620/3126/18.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                                      Н.В. Шевцова