Ухвала
про залишення скарги без руху
1 червня  2020 року
м. Київ
справа № 194/665/19
провадження № 51- 2538 ск 20 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перегляд зазначених судових рішень у зв`язку  з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, просить скасувати зазначений вирок та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Скаргу просить розглянути з його участю.  
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
У пунктах 4 і 5 ч.2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
– обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
– вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст.436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу  – без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, засуджений вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, засуджений ОСОБА_4 подав скаргу як на вирок суду першої інстанції так і на ухвалу апеляційного суду, однак вимогу до суду касаційної інстанції про скасування вказав лише щодо вироку, але така вимога не є конкретною, з урахуванням положень ст. 436 КПК. Засудженому необхідно уточнити свою вимогу в частині скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції, в тому числі є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
При вирішенні питання про наявність визначених положеннями ст. 438 КПК підстав для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412,414 КПК.
Враховуючи зміст касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 хоча й зазначив про перегляд судових рішень з підстави істотних порушень кримінального процесуального закону, однак не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних  ним судових рішень, з урахуванням положень статей  412, 438 КПК, та не вказав, які саме норми КПК  були порушені судами обох інстанцій, що вплинули чи могли вплинути на ухвалення законних і обґрунтованих рішень. 
Водночас, засуджений ОСОБА_4 також зазначає, що вирок щодо нього є незаконним і підлягає зміні в частині пом`якшення покарання, що судами  не враховані наявні в матеріалах провадження пом`якшуючі покарання обставини, однак не вказав, які саме пом`якшуючі обставини не враховано, не навів належних обґрунтувань, в чому саме полягає невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі, зокрема, в чому саме полягає явна несправедливість призначеного йому покарання за своїм видом чи розміром.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2020 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_5 каровець                                    ОСОБА_2                         ОСОБА_3