ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/12394/19                                            Головуючий у І інстанції - Каракашьян С.К.
                                                                                     Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

                               П О С Т А Н О В А
          І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

  13 травня 2020 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                   суддів:                  Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,   

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва    від    29 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві   про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1  звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо врахування величини оцінки одного року страхового стажу 1% при перерахунку пенсії з 01.10.2017 року ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.10.2017 року, обрахувавши її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
В обґрунтування наведених вимог Позивач посилається на   Конституцію України, Закони України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення" та зазначає, що при перерахунку пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві протиправно застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, що призвело до зменшення розміру пенсії Позивача, перерахованої з 01.10.2017 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва    від    29 січня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з постановленим рішенням, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати  та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Зокрема, ОСОБА_1  в апеляційній скарзі зазначає, що Відповідачем було перераховано пенсію з урахуванням оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% замість 1,35%, в зв`язку з чим основний розмір пенсії Позивача знизився та почав становити 2315,41 грн. В зв`язку з тим, що основний розмір пенсії Позивача був переглянутий та зменшився, Відповідачем зменшено доплату до старого розміру пенсії та розмір пенсії з надбавками становить 10039,80 грн.
Також, Позивач вважає, що перерахунок пенсії повинен бути здійснений із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки застосування величини оцінки одного року страхового стажу 1% є обмеженням та зменшенням розміру пенсії, призводить до звуження змісту та обсягу його права на пенсійне забезпечення та порушує   статтю 22 Конституції України.
Відповідачем не подавався відзив на апеляційну скаргу.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1   ст. 311         КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 1   ст. 308      КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В травні 2019 року Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України м. Києві із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта страхового стажу у розмірі 1,35%.
Листом від 05 червня 2019 року № 120984/02/Т-7868 Головне управління Пенсійного фонду України м. Києві проінформовано Позивача, що з 01 жовтня 2017 року проведено осучаснення раніше призначених пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн. та страхового стажу, один рік якого дорівнює 1%. Зазначено, що оскільки загальний розмір пенсії по 30 вересня 2017 року становив 2709,83 грн., а з 01 жовтня 2017 року складав 2315,41 грн., Позивачу встановлена доплата до раніше встановленого розміру у сумі 394,42 грн.
Не погоджуючись з діями Відповідача щодо застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% при перерахунку пенсії, Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції у виходив того, що пенсія призначена Позивачу відповідно до норм   Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності    Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", тому остання підлягала перерахунку з 01 жовтня 2017 року з урахуванням п. 4-3   Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35 % до 1 % одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2   статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Частиною 1    статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"   передбачено, що відповідно до цього   Закону   за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з   статтею 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"   особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Частиною 2   статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"   встановлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Відповідно до частини 3   статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"   переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій   статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Згідно з частиною першою   статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"   коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:
Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього   Закону   величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Так, згідно   ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього   Закону   для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Статтею 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   розмір коефіцієнту страхового стажу, станом на час призначення Позивачу пенсії, обраховувався виходячи з показників суми місяців страхового стажу, а також величини оцінки 1 року страхового стажу (1,35%) за формулою наведеною в статті.
Згідно з ч. 1   ст. 25 Закону № 1058   в редакції   Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року № 107-V1, яка діяла з 01.01.2008, було передбачено, що за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %.
При цьому, положеннями ч. 4-3   Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"   передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього   Закону   до набрання чинності   Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року   перераховуються   із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017   року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.
Аналіз наведених норм чинного законодавства надає підстави для висновку, що під час переведення особи з одного виду пенсії на інший, розмір пенсії визначається, виходячи з середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Відповідно до частини 4-4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"   з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року   при призначенні   пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.
Судом першої інстанції встановлено, що Позивачу пенсія за віком призначена відповідно до   Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з січня 2016 року, у зв`язку з чим у відповідності до вище вказаних положень підлягала перерахунку з 01 жовтня 2017 року з врахуванням частини 4-3   Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"   із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до наведених норм розмір перерахованої Позивачу пенсії з 01 жовтня 2017 визначено на підставі коефіцієнту страхового стажу Позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а не з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки було внесено відповідні зміни до законодавства.
Тобто, при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 року перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн.
Таким чином, доводи Позивача про те, що застосування Відповідачем при обчисленні його пенсії величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1 % в порівнянні із 1,35% призвело до звуження вже набутих ним прав та рівня соціальної захищеності, спростовуються вищевикладеним.
Відповідно до ч. 3   ст. 22 Конституції України, яку Позивач вважає порушеною, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 року № 8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Натомість жодним доказом у справі не підтверджується, що за наслідками проведеного з 01.10.2017 року перерахунку пенсії, розмір пенсії Позивачу зменшився. Навпаки, розмір пенсії збільшився, а тому звуження обсягу її прав і свобод не відбулось.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів не вважає, що п. 4-3   Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV   не відповідає   ст. 22 Конституції України. 
Відтак, доводи Позивача про звуження його прав та погіршення становища внаслідок застосування Відповідачем при обчисленні пенсії величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% є безпідставними.
Посилання Позивача на зворотну дію в часі пункту 4-3   Прикінцевих положень Закону України № 1058   та у зв`язку із цим порушення   ст. 58 Конституції України   колегія суддів відхиляє.
Конституційний Суд України в Рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 у справі № 1-7/99 зазначив, що дію в часі законів та інших нормативно-правових актів треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Перерахунок пенсії Позивачу із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% здійснено з 01.10.2017 року, тобто з дати набрання чинності пунктом 4-3   Прикінцевих положень Закону № 1058, що виключає зворотну дію закону в часі.
Ці норми не було визнано неконституційними, а отже у Відповідача були відсутні підстави не застосовувати їх при перерахунку пенсії Позивачу.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшов висновку, що під час перерахунку пенсії з 01.10.2017 року з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% відповідач діяв правомірно.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі 822/3781/17 (адміністративне провадження № К/9901/52829/18).
Європейський Суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року по справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004 року у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії»).
Отже, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.
При цьому, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції,  що Відповідач діяв межах, на підставах та у спосіб встановлений чинним законодавством та правомірно здійснив перерахунок належної Позивачу пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% , а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Положеннями   ст. 242 КАС України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1   ст. 315 КАС України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до   ст. 316 КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.      
Розглянувши доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241,   242,   243,   308,   311,   315,   316,   321,   322,   325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення,   а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва    від    29 січня 2020 року -      без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.            

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      І.О. Лічевецький 

                                                                                                       О.М. Оксененко