ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/4143/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року (головуючий суддя: Сацький Р.В) по адміністративній справі №280/4143/19, розглянутій у спрощеному провадженні
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент - Груп» до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Рент - Груп» (далі - ТОВ «Рент - Груп») 27.08.2019 року звернулося до суду з позовом до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС  у Запорізькій області), в якому просить визнати протиправним та скасувати винесене відповідачем 09.07.2019  року податкове повідомлення - рішення №0009621407, яким йому збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем в розмірі  71   280 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 17   820 грн.
В обґрунтування позову зазначено про протиправність доводів відповідача щодо нереальності господарських операцій між ним та контрагентами ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , а тому збільшення йому грошового зобов`язання з податку на прибуток, відповідно до винесеного податкового повідомлення - рішення №0009621407 від 09.07.2019 року є неправомірним.
У відзиві на позов ГУ ДФС  у Запорізькій області посилається на правомірність винесеного ним податкового повідомлення - рішення №0009621407 від 09.07.2019 року, в зв`язку з чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.09.2019 року позовні вимоги задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем ГУ ДФС  у Запорізькій області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах, викладених у відзиві на позов.
Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до статті 311 КАС України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.09.2019 року відповідає, а вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що ГУ ДФС у Запорізькій області здійснено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «РЕНТ - ГРУП», за результатами якої складено акт  352/08-01-14-07/40740848 від 14.06.2019 року (а.с.13 - 26).
Відповідно до викладених в акті перевірки висновків позивачем порушено приписи п.44.1 ст. 44. пп.134.1.1 п. 134.1 сі 134. п.135.1 ст. 135 ПК України, а саме занижено податок на прибуток підприємства, який підлягає сплаті до бюджету за 2018 рік у сумі 71   280  грн.
Зазначені висновки податкового органу обґрунтовані нереальністю господарських операцій ТОВ «РЕНТ - ГРУП» з контрагентами ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 щодо купівлі - продажу товару на підставі укладених договорів №05-07/18-2 від 05.07.2018 року, №09-07/18-1 від 09.07.2018 року, оскільки його фактична поставка позивачу здійснена контрагентами після припинення ними діяльності в якості ФОП.
Також в акті перевірки зазначено, що на підставі укладеного позивачем з  ФОП ОСОБА_1 договору №09-07/18-1 від 09.07.2018 року, позивачем складено два замовлення на поставку товару, в одному з яких зазначено дату, що передує укладенню договору.
В замовленнях позивачем зазначено найменування та кількість товару, а контрагентом на даний товар складено рахунки, на підставі яких позивачем здійснено оплату. Водночас контрагентом відповідно до видаткової накладної №24 від 02.10.2018 року здійснено позивачу постановку іншого товару, ніж того, що був визначений в замовленнях та  рахунку.
Крім того в акті наголошено, що до перевірки позивачем не надано рахунки - фактури та сертифікати якості товару в частині господарських відносин з контрагентом ФОП ОСОБА_3 , а також не надано пояснення та документи щодо здійснення транспортування товару в частині контрагентів ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 .
На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області 09.07.2019 року винесено податкове повідомлення - рішення №0009621407, яким ТОВ «РЕНТ - ГРУП»  збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем в розмірі  71   280 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 17   820 грн.
Не погодившись з даним податковим повідомленням - рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до приписів пп.134.1.1    п.134.1. ст.134, п.138.2,138.4 ст.138, пп.139.1.9 п.139 ст.139 ПК України,    об`єктом оподаткування на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі       ст. 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі    ст.138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених ст.152       цього Кодексу.
Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених    розділом II цього Кодексу; та витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг.
Витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не включаються до складу витрат.
Із матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «РЕНТ - ГРУП» (Покупець)  та ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) укладено договір купівлі-продажу товару №09-07/18-1 від 09.07.2018 року, за умовами якого найменування, кількість та ціна товару визначається згідно рахунку-фактури (п. 1.2 договору) (а.с.30-32).
Позивачем ФОП ОСОБА_1 складено замовлення  на товар №6 від 05.07.2018 року, тобто датою,  яка передує укладанню вищезазначеного договору  -  «Емаль для метал.поверх. Світло-зелена 325 - 90 л. та «Емаль для метал.поверх. Зелена 330 - 90 л.» на загальну суму 49 500 грн.  (а.с.33).
ФОП ОСОБА_1 для здійснення оплати товару складено рахунок №6 від 09.07.2018 року, який позивачем сплачено у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 09.07.2019 року (а.с.34-35).
Також позивачем надано ФОП ОСОБА_1 замовлення №7 від 12.09.2018 року на товар: « Емаль для метал.поверх. Нарва 605 - 180 л.» на загальну суму 49 500 грн. (а.с.36).
ФОП ОСОБА_1 для здійснення оплати товару складено рахунок №26 від 12.09.2018 року, який позивачем сплачено у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №5 від 12.09.2019 року (а.с.36,37).
Листом від 28.09.2018 року ФОП ОСОБА_1 повідомлено позивача про припинення діяльності та заміну товару на інший в зв`язку з тим, що вказаний позивачем у замовленні  №6,7 товар відсутній (а.с.39).
Зазначений в листі товар від ФОП ОСОБА_1 отримано позивачем відповідно до видаткової накладної №24 від 02.10.2018 року (а.с.40).
Також між ТОВ «РЕНТ - ГРУП» (Покупець) та ФОП ОСОБА_2 (Постачальник) укладено договір купівлі-продажу товару №05-07/18-2 від 05.07.2018 року, за умовами якого найменування, кількість та ціна товару визначається згідно специфікації (п. 1.2 договору) (а.с.41-43).
Позивачем ФОП ОСОБА_2 складено замовлення на товар №2 від 05.07.2018 року на загальну суму 148 500 грн., для здійснення оплати якого контрагентом складено  рахунок №2 від 05.07.2018 року, який позивачем оплачено у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №2 від 05.07.2019 року, №6 від 09.07.2018 року, №1 від 12.09.2019 року. Товар отримано позивачем відповідно до видаткової  накладної №3 від 02.10.2018 року (а.с.44-47).
Також між ТОВ «РЕНТ - ГРУП» (Покупець) та ФОП ОСОБА_3 (Постачальник) укладено договір купівлі-продажу товару №05-07/18-1 від 05.07.2018 року, за умовами якого найменування, кількість та ціна товару визначається згідно специфікацій (п. 1.2 договору)  (а.с.48-50).
Позивачем надано ФОП ОСОБА_3 замовлення на товар №15 від 05.07.2018 року на загальну суму 148 500 грн., для здійснення оплати якого контрагентом складено  рахунок №12 від 05.07.2018 року, який позивачем сплачено у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №3 від 05.07.2019, №2 від 09.07.2018, №3 від 12.09.2019 року. Товар позивачем отримано за видатковою накладною №20 від 02.10.2018 року (а.с.51-54).
Відповідачем не заперечується, що вищезазначені документи складені згідно вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарські операції належним чином відображені позивачем у податковому обліку та податковій звітності.
Допущена ТОВ «РЕНТ - ГРУП» помилка відносно зазначення дати в складеному контрагенту ФОП ОСОБА_1  замовленні на товар №6 від 05.07.2018 року є технічною та ніяким чином не свідчить про нереальність господарської операції.
Також про нереальність операції між ТОВ «РЕНТ - ГРУП»  та  ФОП ОСОБА_3 не свідчить ненадання позивачем до перевірки сертифікатів якості на товар, рахунків та замовлень.
В частині транспортування товару позивач наголошує, що він вивозився ним зі складів контрагентів на власні склади самостійно, так як вони знаходяться за однією адресою, а тому транспортні документи не складалися.
Відповідачем дані обставини, виходячи з приписів ст. 77 КАС України не спростовано належними доказами, в зв`язку з чим  посилання на нереальність операцій позивача з контрагентами виходячи з відсутності транспортних документів колегія суддів вважає безпідставними.
Операції позивача з контрагентом здійснені в межах його господарської діяльності, відповідають дійсному економічному змісту та господарській меті, підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Позивачем вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань та фінансових ресурсів.
Щодо доводів відповідача в частині нереальності господарських відносин позивача з контрагентами ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , виходячи з того, що поставка товару за укладеними з ними договорами, здійснена ними на момент, коли вони вже припинили свою діяльність в якості ФОП, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
Фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.
Великою палатою Верховного Суду в постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (14-144цс18) зазначено, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є позбавленням особи певного статусу, однак  це не свідчить про припинення її зобов`язання за укладеними договорами.
Отже факт припинення діяльності ФОП ОСОБА_1 (27.09.2018 року) та ФОП ОСОБА_2 (25.09.2018 року) не впливає на їх обов`язок щодо виконання зобов`язань за укладеними договорами, а тому відвантаження товару позивачу, згідно видаткових накладних №24 від 02.10.2018 року та №3 від 02.10.2018 року, вже після припинення діяльності в якості ФОП, не свідчить про нереальність господарської операції.
Враховуючи дані обставини колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем в розмірі 71   280 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 17   820 грн. відповідно до винесеного податкового повідомлення - рішення №0009621407 від 09.07.2019 року.
Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.
Оскільки судом першої інстанції в повному обсязі встановлено обставини, що мають значення для справи та винесено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області  - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року по адміністративній справі №280/4143/19 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 28 квітня 2020 року, є остаточною та оскарженню не підлягає.    

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий