ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" червня 2020 р.           Справа№ 910/9420/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кравчука Г.А.
суддів:            Коробенка Г.П. 
          Козир Т.П. 
 
при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.
за участю представників сторін:
від позивача (стягувача): не з`явився
від відповідача (боржника): Пугач С.В.
від органу виконавчої служби: не з`явився
розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.03.2020
за скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності  "Укрінтеренерго" , м. Київ
на бездіяльність Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінського         Бориса Андрійовича
у справі №910/9420/19 (суддя Смирнова Ю.М.) 
за позовом Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" , м. Вінниця 
до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності  "Укрінтеренерго", м. Київ  
про стягнення 707 587,96 грн., 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст та підстави скарги на бездіяльність державного виконавця.
26 лютого 2020 року Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - ДПЗД "Укрінтеренерго", відповідач, боржник) звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою у даній справі на бездіяльність Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Бориса Андрійовича (далі - державний виконавець), в якій заявлено вимоги про зобов`язання державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій на виконання наказу №910/9420/19, виданого Господарським судом міста Києва 03.12.2019, та винести постанову про зупинення виконавчого провадження №61120215, відкритого згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61120215 від 04.02.2020, винесеної головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінським Б.А. 
Зазначена скарга обґрунтована тим, що 20.10.2019 набрав чинності Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", п.3 Прикінцевих та перехідних положень якого заборонено вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. До Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" станом на 20.10.2019 включені дані щодо боржника - ДПЗД "Укрінтеренерго". 
ДПЗД "Укрінтеренерго" вважає, що зазначеним нормативно-правовим актом чітко встановлена заборона вчиняти виконавчі дії у тому числі і щодо виконання рішень судів, якими встановлено стягнення грошових коштів із боржника (за винятком, вказаним у Закону). 
20.11.2019 Фондом державного майна України видано наказ №1140 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 27.12.2018 № 1637 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2019 році", яким ДПЗД "Укрінтеренерго" було внесено до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації в 2019 році.
03.12.2019 Фондом державного майна України було видано наказ №1255 "Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".
Зважаючи на викладене, державний виконавець в силу п. 12 ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", на думку боржника, мав зупинити вчинення виконавчих дій щодо нього.
З наведених підстав боржник звертався до державного виконавця із заявою від 05.02.2020 у вказаному виконавчому провадженні, в якій вказав на необхідність зупинення виконавчого провадження № 61120215, оскільки відповідача включено до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств, їх структурних підрозділів, які підлягають приватизації в 2019 році.
Проте, на час звернення із скаргою до суду першої інстанції відповіді на вказану заяву боржник не отримав. 
Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2020 у справі №910/9420/19 скаргу ДПЗД «Укрінтеренерго» на бездіяльність Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінського  Бориса Андрійовича залишено без розгляду.
Зазначена ухвала вмотивована пропуском скаржником встановленого ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) десятиденного строку на оскарження бездіяльності державного виконавця, яка полягає у невинесенні ним постанови про зупинення виконавчих дій, та відсутності клопотання або заяви скаржника про поновлення цього строку. 
Суд першої інстанції встановив, що боржник із заявою про зупинення виконавчих дій звернувся до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 05.02.2020, а за змістом ч. 2  ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій та виносить відповідну постанову не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Отже, про порушення свого права боржник повинен був дізнатися ще 07.02.2020, а скаргу подав 26.02.2020 (шляхом направлення її на адресу суду засобами поштового зв`язку), тобто після закінчення встановленого для цього процесуального строку. За відсутності заяви про поновлення такого строку, зазначена скарга боржника у відповідності до приписів ч.2 ст. 118 ГПК підлягає залишенню без розгляду. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ДПЗД "Укрінтеренерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.03.2020 скасувати та винести нове рішення, яким задовольнити  вимоги ДПЗД "Укрінтеренерго", викладені в скарзі на бездіяльність Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 26.02.2020 №44/22-217.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 06.03.2020 у справі №910/9420/19 постановлена з порушенням норм процесуального права. Так, за твердженням скаржника, судом першої інстанції не враховано, що державним виконавцем не тільки не винесено в установлений строк постанову про зупинення виконавчого провадження, не внесено відповідного запису до Автоматизованої системи виконавчого провадження, а й не надано відповіді на звернення боржника від 05.02.2020 за 44/22-120. Тобто, зазначені факти свідчать про тривалість правопорушення скоєного державним виконавцем і тому визначити конкретну дату з якої починається перебіг процесуального строку на подання скарги на бездіяльність державного виконавця є неможливим.
Поряд з цим, боржник зауважив, що ним 13.02.2020 вже подавалась аналогічна за змістом і вимогами скарга у цій справі на бездіяльність державного виконавця, однак суд першої інстанції повернув її без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України у зв`язку з недотриманням заявником вимог, передбачених ч. 2 цієї статті, щодо надання доказів надіслання скарги іншим учасникам справи (провадження). Вказане повернення скарги судом першої інстанції боржник вважає необґрунтованим, оскільки норма ч. 4 ст. 170 ГПК України при недотриманні вимог частини другої цієї статті передбачає повернення без розгляду лише письмових заяв (клопотань, заперечень), скарги в цьому переліку не зазначені. Отже суд першої інстанції відповідно до приписів ст. 11 ГПК України, на думку боржника, мав застосувати норму ч. 2 ст. 174 ГПК України, в якій визначаються недоліки процесуального документа, спосіб і строк їх усунення. 
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/9420/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (судді доповідача), суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2020 поновлено ДПЗД "Укрінтеренерго" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 06.03.2020 у справі №910/9420/19, відкрито апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою ДПЗД "Укрінтеренерго", розгляд справи призначено на 14.05.2020 о 16 год. 30 хв. 
Ухвалою від 14.05.2020 Північний апеляційний господарський суд розгляд апеляційної скарги ДПЗД "Укрінтеренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.03.2020 у справі №910/9420/19 відклав на 09.06.2020 о 15 год. 20 хв.  
Явка представників учасників справи.
09.06.2020 у судове засідання з`явився представник боржника, вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.03.2020 у даній справі та розглянути скаргу по суті, задовольнивши її. 
Стягувач та ДВС не забезпечили участь повноважних представників у судовому засіданні 09.06.2020, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомили, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
У липні 2019 року Акціонерне товариство "Вінницяобленерго"(далі - АТ "Вінницяобленерго", позивач, стягувач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ДПЗД "Укрінтеренерго" про стягнення 707587,96грн., з яких: 642241,95грн. основного боргу, 52702,41грн. пені, 7470,47грн. інфляційних втрат, 5173,13грн. 3% річних.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 19.12.2018 в частині здійснення розрахунків. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 у справі №910/9420/19 провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 642241,95грн. закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору; позов задоволено частково; стягнуто з ДПЗД "Укрінтеренерго" на користь АТ "Вінницяобленерго" 52702,41 грн. пені, 7470,47грн. інфляційних втрат, 4493,04грн. 3% річних, 10603,62 грн. судового збору, в іншій частині позову відмовлено.
03.12.2019 на виконання вищевказаного рішення Господарським судом міста Києва був виданий наказ.
04.02.2020 Головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінським Борисом Андрійовичем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61120215 на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 у справі №910/9420/19 про стягнення з ДПЗД "Укрінтеренерго" на користь АТ "Вінницяобленерго" 52702,41 грн. пені, 7470,47грн. інфляційних втрат, 4493,04грн. 3% річних, 10603,62 грн. судового збору.
05.02.2020 ДПЗД "Укрінтеренерго" звернулось до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з заявою (лист №44/22-120) про зупинення провадження виконавчих дій в межах виконавчого провадження №61120215 та винесення постанови про зупинення виконавчого провадження №61120215, відкритого згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61120215 від 04.02.2020, винесену Головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінським Б.А.
Підставою для такого звернення боржник зазначив п.12 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки ДПЗД "Укрінтеренерго" включено до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств, їх структурних підрозділів, які підлягають приватизації в 2019 році, та Фондом державного майна України прийнято рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу ДПЗД "Укрінтеренерго" (наказ № 1255 від 03.12.2019).  
Зазначену заяву боржника державний виконавець залишив без відповіді.
13.02.2020 ДПЗД "Укрінтеренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва із скаргою на бездіяльність Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінського Б.А., в якій просило суд зобов`язати державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій на виконання наказу №910/9420/19, виданого Господарським судом міста Києва 03.12.2019, та винести постанову про зупинення виконавчого провадження №61120215, відкритого згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61120215 від 04.02.2020, винесену Головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінським Б.А.
Ухвалою від 19.02.2020 Господарський суд міста Києва вказану скаргу боржника повернув без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України, оскільки в порушення вимог ч. 2 цієї статті Кодексу скаржник не надав доказів надсилання (надання) позивачу (стягувачу у виконавчому провадженні) копії цієї скарги. 
26.02.2020 ДПЗД "Укрінтеренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінського Б.А., в якій заявлено вимоги про зобов`язання державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій на виконання наказу №910/9420/19, виданого Господарським судом міста Києва 03.12.2019, та винести постанову про зупинення виконавчого провадження №61120215, відкритого згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61120215 від 04.02.2020, винесеної головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Б.А. з доданням доказів направлення копії цієї скарги стягувачу.
Як вже зазначалося, вказана скарга обґрунтована тим, що боржника включено до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств, їх структурних підрозділів, які підлягають приватизації в 2019 році, та Фондом державного майна України наказом №1255 від 03.12.2019 прийнято рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу ДПЗД "Укрінтеренерго". 
Суд першої інстанції ухвалою від 06.03.2020 залишив вказану скаргу боржника без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України, встановивши, що про порушення свого права боржник повинен був дізнатися ще 07.02.2020, а скаргу подав лише 26.02.2020 (шляхом направлення її на адресу суду засобами поштового зв`язку), тобто після закінчення процесуального строку, встановленого ч.2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", і не заявив про поновлення такого строку.  
Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Згідно ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ГПК України, суд розглядає справи відповідно до  Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями".
Конституційне право на судовий захист передбачає, як невід`ємну частину такого захисту, можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.
Так, оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення передбачено нормами як Закону України "Про виконавче провадження" (ч. 1 статті 74), так і нормами Господарського процесуального кодексу України(ст. 339).
При цьому, враховуючи, що ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" є загальною нормою по відношенню до ст.ст. 339-341 ГПК України, під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу Державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень Господарського процесуального кодексу України, передбачених у розділі VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень", зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом "а" частини першої статті 341 цього Кодексу.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 920/149/18.
З матеріалів справи вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 61120215 була винесена державним виконавцем 04.02.2020.
Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.
Як зазначає боржник, із листом про зупинення виконавчих дій в межах зазначеного виконавчого провадження він звернувся до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 05.02.2020, що підтверджується копією листа № 44/22-120 від 05.02.2020, що міститься у матеріалах справи.
З огляду на вказану обставину та приписи ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" суд першої інстанції дійшов висновку, що про порушення свого права боржник повинен був дізнатися ще 07.02.2020, проте до суду першої інстанції звернувся зі скаргою №44/22-217 на бездіяльність державного виконавця лише 26.02.2020, тобто після закінчення встановленого для цього процесуального строку.
Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає зазначений висновок передчасним, оскільки судом першої інстанції не враховано, що:
- відповідно до положень п. п. 6, 7, 8 розділу ІІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.06.2017 за №699/30567 (в редакції, чинній на час звернення боржника до державного виконавця), зареєстрований в установленому порядку лист боржника підлягав розгляду керівником органу державної виконавчої служби, після чого з відповідною резолюцією мав повернутися відповідальній особі, яка здійснює його передачу на виконання відповідному державному виконавцю. Матеріали справи не містять доказів фактичного отримання вказаного листа боржника безпосередньо державним виконавцем, що унеможливлює встановлення дати, з якої необхідно відраховувати строк в межах якого державним виконавцем мала бути винесена постанова у відповідності з вимогами ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" і відповідно дня, коли боржник дізнався чи повинен був дізнатися про порушення свого права;
- на виконавця відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження покладено обов`язок розглядати заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання, а відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов та інші документи виконавчого провадження (зокрема, постанови про зупинення виконавчого провадження та повідомлення про розгляд заяв, клопотань) повинні бути доведені виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження шляхом надіслання адресатам простим поштовим відправленням не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Таким чином, для визначення дня коли боржник міг дізнатися про розгляд державним виконавцем його заяви необхідно враховувати не лише встановлені строки надіслання виконавцем копій відповідних документів виконавчого провадження сторонам, а й застосувати нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за №173/24950.  
Натомість, як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції вирішуючи питання про пропущення боржником встановленого ст. 341 ГПК України строку на звернення зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, вказані обставини не дослідив та не оцінив, що призвело до помилкового (передчасного) висновку та безпідставного застосування положень ч. 2 ст.118 ГПК України, за якими право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.
Враховуючи наведене колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що встановлені порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо залишення скарги на бездіяльність державного виконавця без розгляду у даній справі призвели до обмеження, передбаченого ст. 129 Конституції України права учасника провадження на справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення існуючого спору, порушення судом балансу дотримання суспільного та приватного інтересу та невідповідність дій суду меті законодавця у демократичному суспільстві, який надав особі право на судовий захист, визначивши при цьому чіткі та регламентовані законом підстави для його обмеження. 
За таких обставин, апеляційний господарський суд зазначає про наявність правових підстав для  часткового задоволення скарги ДПЗД "Укрінтеренерго" на бездіяльність державного виконавця.  
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Згідно п. 6 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України передбачено, що  підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що місцевий господарський суд припустився порушення приписів Господарського процесуального кодексу України, зокрема ч. 2 ст. 118 цього Кодексу, у зв`язку з чим апеляційна скарга ДПЗД "Укрінтеренерго" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 06.03.2020 у даній справі підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Судові витрати.
У зв`язку зі скасуванням ухвали про залишення скарги  ДПЗД "Укрінтеренерго" на бездіяльність державного виконавця без розгляду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст.129, 344 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності  "Укрінтеренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.03.2020 у справі №910/9420/19 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.03.2020 у справі №910/9420/20 скасувати.
3. Матеріали справи направити для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено - 16.06.2020.

Головуючий суддя                                                            Г.А. Кравчук 

Судді                                                                                Г.П. Коробенко

                                                                                Т.П. Козир