ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 травня 2020 року           справа №200/11473/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Блохіна А.А., Геращенка І.В., за участю секретар судового засідання – Ашумова Т.Е., представника позивача – Сологуба А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Успенівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Мар`їнської районної ради Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 200/11473/19-а (головуючий суддя І інстанції Голошивець І.О.), складене в повному обсязі 29 січня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області, за позовом  Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області до Успенівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Мар`їнської районної ради Донецької області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, -

                                                       ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов позовом  Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області до Успенівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Мар`їнської районної ради Донецької області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкту, а саме: Успенівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Мар`їнської районної ради Донецької області за адресою: Донецька обл., Мар`їнський район, село Успенівка, вул. Дронова, буд. 24 до повного усунення порушень, шляхом заборони вищезазначеного об`єкту (а.с. 4-10).  
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року позов задоволено. Застосовано заходи з реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкту, а саме: Успенівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Мар`їнської районної ради Донецької області, за адресою: Донецька область, Мар`їнський район, с. Успенівка, вул. Дронова, буд. 24, до повного усунення порушень, шляхом заборони експлуатації вищезазначеного об`єкту (а.с. 209-211). 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Успенівський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Мар`їнської районної ради Донецької області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у їх задоволені у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги  зазначено, що дотримання балансу між необхідністю застосування заходів реагування задля збереження життя а здоров`я людей з правом на освіту є одним з найважливіших елементів під час розгляду справ про зупинення експлуатації навчальних закладів, з обов`язковим наданням оцінки ризикам, що існують а співставленням дій закладу освіти, вчинених саме на усунення порушень, що залишились.
Зазначив, що враховуючи усунення порушень, вжиття заходів реагування шляхом зупинення експлуатації навчального закладу порушує гарантоване Конституцією України право дітей на освіту та негативно вплине на навчальний процес  (а.с. 221-225).
Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, наполягав на тому, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Представник відповідача/апелянта в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.
12 травня 2020 року від апелянта надійшов лист, в якому він просив розгляд даної справи здійснювати за відсутність їх представника та додатково повідомив, що  роботи з усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки  за актом № 48 від 20.08.2019 року не були виконані у повному обсязі з  підстав призупинення видатків Мар`їнською районною державною адміністрацією.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції – залишити без змін, з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що у період з 19 серпня 2019 року по 20 серпня 2019 року відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», проведено позапланову перевірку Успенівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Мар`їнської районної ради Донецької області за адресою: Донецька обл., Мар`їнський р-н, с. Успенівка, вул. Дронова, буд. 24, щодо виконання припису №148 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 16листопада 2017 року (а.с. 11-31).
Актом перевірки суб`єкту господарювання приміщень та території Успенівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Мар`їнської районної ради Донецької області за адресою: Донецька обл., Мар`їнський р-н, с. Успенівка, вул. Дронова, буд. 24, від 20 серпня 2019 року № 48, встановлені численні порушення вимог Кодексу цивільного захисту України № 5403-VI; Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30 грудня 2014 року № 1417; «Правила техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях», затверджених наказом МНС від 15 серпня 2007 року № 557, зареєстровано в Мінюсті 03 вересня 2007 року за № 1006/14273; Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України затверджених наказом МОН України 15 серпня 2016 року № 974, а саме:
-          дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту. які забезпечують І груп) вогнезахисної ефективності;
-          не обладнано будівлю системою оповіщення про пожежу та управлення евакуацією людей типу СО-І;
-          приміщення не обладнані системою протипожежного захисту (система пожежної сигналізації, система оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей) відповідно до ДБН 13.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту";
-          з`єднання відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в приміщеннях виконано не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;
-          сходові клітини, коридори та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням;
-          не забезпечено приміщення відповідними знаками безпеки згідно ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности»;
-          пожежні щити не обладнано необхідним інвентарем, а саме: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2 х 2 м - 1 шт., гаки - 3 шт., лопати - 2 шт., ломи -          2 шт., сокири - 2 шт.;
-          на пожежних щитах (стендах) повинні розміщуватися ті первинні засоби гасіння пожежі, які можуть застосовуватися в даному приміщенні, споруді, установці;
-          пожежні щити (стенди) та засоби пожежогасіння повинні бути пофарбовані у відповідні кольори згідно з ГОСТ 12.4.026-76 "ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности";
-          не встановлено двері в вестибюлі, холі, тамбурі та сходових клітках;
-          не встановлені для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння вказівні знаки згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір», ТОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности». Знаки повинні бути розміщені на видимих місцях на висоті 2-2,5 м від рівня підлоги як усередині, так і поза приміщеннями (за потреби);
-          не узгоджено план-схеми евакуації з органами державного пожежного нагляду;
-          не виконано плани-схеми евакуації на основі фотолюмінісцентного матеріалу;
- допускається улаштування комори під сходовою клітиною;
-          не передбачено встановлення апаратів відключення (вимикачів) поза межами (ззовні) приміщень бібліотеки та комп`ютерного класу на негорючу стіну;
-          двері евакуаційних виходів за наявності людей у приміщенні зачинені на замок а не на внутрішні запори, які відчиняються зсередини без ключа;
-          територію не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням згідно з вимогами будівельних норм (ДБН 13.2.5-74:2013 ‘'Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди;
-          допускається розміщення груп та класів дітей молодшого віку на верхніх поверхах;
-          допущено утримання стаціонарних зовнішніх пожежних сходів у неробочому стані та не пофарбовано;
-          не забезпечено працюючий персонал об`єкта засобами колективного та індивідуального захисту;
-          не забезпечено обладнання інформаційно-довідкового куточку щодо конкретних дій у надзвичайних ситуаціях з урахуванням місцевих умов;
-          не проведено навчання керівного складу підприємства і фахівців, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту на територіальних курсах підвищення кваліфікації керівних кадрів Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Донецької області;
-          допускається допуск до роботи працівників без проходження ними навчань, інструктажів і перевірки знань з питань цивільного захисту та техногенної безпеки.
Вищезазначені порушення, створюють безпосередню загрозу виникнення пожежі, несуть загрозу життю та здоров`ю людей, перешкоджають вільній евакуації людей у разі настання надзвичайної ситуації (пожежі, аварії та ін.), ускладнюють гасіння пожежі.
Заперечення до проведеного позапланового заходу та складеного акту перевірки з боку суб`єкта господарювання не надходили.
Правомірність заявлених вимог про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду шляхом повного зупинення роботи будівлі відповідача є спірним питанням даної справи.
Задовольняючи позовні вимоги та зупиняючи роботу будівлі закладу освіти, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про повне усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки та існує загроза життю та здоров`ю людей. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” (далі – Закон № 877) передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Відповідно до п.п. 27 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, затвердженого наказом ДСНС України від 04 лютого 2013 року № 3 (у редакції наказу ДСНС України від 21.09.2017 року № 507), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання.
Згідно зі ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Відповідно до п. 12  ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Частиною 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Підстави для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів передбачені частиною першою статті 70 Кодексу цивільного захисту України та полягають у:
1) недотриманні вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;
2) порушенні вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;
3) випуску і реалізації вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;
4) нездійсненні заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
5) відсутності на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;
6) невідповідності кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;
7) порушенні правил поводження з небезпечними речовинами;
8) відсутності або непридатності до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;
9) відсутності на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовності до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;
10) неготовності до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;
11) проведенні робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України). 
Відповідно до ч. 2 ст. 51 та ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної та пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на керівників та власників таких суб`єктів господарювання.
Згідно із п.п. 1, 3, 8, 13, 19, 21, 22, 23 ч. 1 ст. 20 Кодексу цивільного захисту України, на суб`єкта господарювання покладається обов`язок: забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.
Визначення небезпечного чинника міститься у п. 26 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України та означає складову частину небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
Частиною 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 30 грудня 2014 року № 1417, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697, затверджено Правила пожежної безпеки в Україні.
Пунктом 2 розділу 1, визначено, що ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (далі - об`єкт) (пункт 1 розділу 1 Правил).
У відповідності до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Відтак, факт усунення підконтрольною установою порушень вимог пожежної безпеки перевіряється уповноваженим органом на підставі заяви підконтрольної установи та додатково поданих документів, за наслідками такої перевірки складається акт, який свідчить про усунення або не усунення порушень пожежної безпеки, які були виявлені раніше.
В матеріалах справи наявний акт складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 22 листопада 2019 року № 73 (а.с. 146-155).
Позапланова перевірка проводилась на підставі повідомлення відповідача від 25 листопада 2019 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки (а.с. 145).
Вказаною перевіркою встановлено, що суб`єктом господарювання усунено низку порушень, однак не усунено наступні:
-          не обладнано будівлю системою оповіщення про пожежу та управлення евакуацією людей типу СО-І;
-          приміщення не обладнані системою протипожежного захисту (система пожежної сигналізації, система оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей) відповідно до ДБН 13.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту";
-          з`єднання відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в приміщеннях виконано не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;
-          сходові клітини, коридори та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням;
-          не виконано плани-схеми евакуації на основі фотолюмінісцентного матеріалу;
-          територію не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням згідно з вимогами будівельних норм (ДБН 13.2.5-74:2013 ‘'Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди;
-          не забезпечено працюючий персонал об`єкта засобами колективного та індивідуального захисту;
- обладнати будівлю школи системою блискавко-захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;
- допущено утримання стаціонарних зовнішніх пожежних сходів у неробочому стані та не пофарбовані.
Крім того, в матеріалах справи наявний акт складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 24 грудня 2019 року № 111 (а.с. 188-206).
Відповідно до вказаного акту перевірки, відповідачем не усунено наступні порушення:
-          не обладнано будівлю системою оповіщення про пожежу та управлення евакуацією людей типу СО-І;
-          приміщення не обладнані системою протипожежного захисту (система пожежної сигналізації, система оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей) відповідно до ДБН 13.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту";
-          сходові клітини, коридори та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням;
-          територію не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням згідно з вимогами будівельних норм (ДБН 13.2.5-74:2013 ‘'Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди;
- допущено утримання стаціонарних зовнішніх пожежних сходів у неробочому стані та не пофарбовані;
- надати декларацію про відповідність засобів  індивідуального захисту вимогам Технічного регламенту.
Відтак, в матеріалах справи відсутні відомості щодо повного виконання відповідачем порушень, встановлених актом перевірки додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, відсутнє повідомлення про усунення порушень та акт про їх усунення.
Суд критично ставиться до посилання апелянта на усунення поршень, встановлених актом перевірки, оскільки матеріалами це не підтверджено та письмово повідомлення суду у листі від 07.04.2020 року № 02-21/98 про їх не виконання з поважних причин.
Наявність будь-яких договорів підряду, купівлі-продажу, тощо не є доказом усунення порушень, оскільки усунення порушень, виявлених при проведенні перевірки, має бути задокументовано відповідним актом позивача, який в матеріалах справи відсутній.
При цьому, вперше порушення відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки виявлено у 2016 року, про що свідчать припис № 81 від 16 червня 2016 року (а.с. 46-50), вдруге припис надано відповідачу у 2017 році (а.с. 51-56), відтак, на думку суду, у відповідача було достатньо часу на повне усунення порушень та встановлення всіх протипожежних систем ще до  винесення рішенням суду.
Суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи апелянта, що найважливішим елементом під час розгляду справ про зупинення експлуатації навчальних закладів є  співставлення дій закладу освіти, вчинених на усунення порушень, що залишились, оскільки виявлені порушення, які не усунені, можуть зумовити виникнення пожежі, та  їх не усунення є порушенням законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. 
Апелянт не конкретизує та не наводить обставин в апеляційній скарзі порушення  допущені судом першої інстанції під час прийняття рішення по справі, що позбавляє можливості суду апеляційної інстанції перевірку доводів апелянта.
Апелянтом наводяться тільки посилання на законодавство, та не наводяться обставини, які не були враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про необхідність застосування заходів з реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкту, а саме: Успенівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Мар`їнської районної ради Донецької області, за адресою: Донецька область, Мар`їнський район, с. Успенівка, вул. Дронова, буд. 24, до повного усунення порушень, шляхом заборони експлуатації вищезазначеного об`єкту.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -    
                                               
                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Успенівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Мар`їнської районної ради Донецької області – залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 200/11473/19-а – залишити без змін.
Вступну та резолютивну частину постанови проголошено в судовому засіданні 20 травня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення та продовжується на строк  дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).
Повне судове рішення складено 20 травня 2020 року.

Судді                                                                                           Т.Г.Арабей 
                                                                                                         А.А. Блохін
                                                                                                         І.В. Геращенко