Постанова 
Іменем України
 
10 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 676/5626/17
провадження № 61-45591св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Cімоненко В. М.,
суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В.,                 Штелик С. П.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі: публічне акціонерне товариство із газопостачання та газифікації «Хмельницькгаз», товариство з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 03 вересня 2018 року у складі колегії суддів: П`єнти І. В., Корніюк А. П., Талалай О. І.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства із газопостачання та газифікації «Хмельницькгаз» (далі - ПАТ «Хмельницькгаз»), товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» (далі - ТОВ «Хмельницькгаз збут») про захист прав споживача, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Позовна заява мотивована тим, що вона та її чоловік ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 , внук ОСОБА_5 та внучка ОСОБА_6 проживають у квартирі АДРЕСА_1 . 
Позивач зазначала, що у вказаній квартирі індивідуальні лічильники газу не встановлені, а квартира забезпечена газопостачанням з режимом використання газу - для приготування їжі. Оскільки в квартирі зареєстровано 6 осіб, постачання газу повинно здійснюватися, виходячи з норми споживання 4,4 м. куб. на одну особу в місяць.
Проте, з січня 2017 року відповідачі почали здійснювати облік спожитого газу за показниками лічильника, встановленого ПАТ «Хмельницькгаз» на весь багатоквартирний будинок з власної ініціативи без погодження з мешканцями цього будинку, при цьому, порушуючи права позивача як споживача на безкоштовне встановлення приладу обліку в її помешканні. В результаті чого щомісячна норма нарахувань почала становити більше 20 м. куб. газу, що перевищує встановлену норму споживання майже в п`ять разів.
Позивач вважала дії відповідачів незаконними, оскільки нарахування плати за спожитий газ за показниками загальнобудинкового лічильника порушують її права як споживача, ставлять її в нерівні умови в порівнянні з тими споживачами, в помешканнях яких стоять індивідуальні лічильники обліку газу, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору. 
Позивач просила визнати незаконними дії відповідачів щодо нарахування їй обсягу та плати за спожитий газ у квартирі АДРЕСА_1 за показниками загальнобудинкового лічильника; зобов`язати відповідачів здійснити позивачеві за її особовим рахунком № НОМЕР_1 повний перерахунок плати за газ за період з січня 2017 року до дати ухвалення рішення суду, виходячи із діючих протягом календарного періоду норм споживання газу для громадян, в квартирах яких не встановлені індивідуальні газові лічильники.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2018 року визнано незаконними дії ПАТ «Хмельницькгаз», ТОВ «Хмельницькгаз збут» щодо нарахування ОСОБА_1 обсягу та плати за спожитий газ у квартирі АДРЕСА_1 за показниками загальнобудинкового газового лічильника з січня 2017 року до дня прийняття судового рішення.
Зобов`язано ПАТ «Хмельницькгаз», ТОВ «Хмельницькгаз збут» здійснити ОСОБА_1 за її особовим рахунком № НОМЕР_1 перерахунок плати за газ із січня 2017 року до дня прийняття судового рішення, виходячи із діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі, в квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники. 
Стягнуто з ПАТ «Хмельницькгаз», ТОВ «Хмельницькгаз збут» по 352,40 грн з кожного судового збору на користь держави. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що визначення обсягів спожитого позивачем газу з показників загальнобудинкового лічильника за період з січня 2017 року до дня прийнятого судового рішення проводилось з порушенням встановленого законом порядку.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 03 вересня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. 
У позові ОСОБА_1 до ПАТ «Хмельницькгаз», ТОВ «Хмельницькгаз збут» про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Судовий збір сплачений ПАТ «Хмельницькгаз» у розмірі 1 920,00 грн, компенсовано за рахунок держави.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що на час виникнення спірних правовідносин ні законом, ні підзаконними нормативними актами не було передбачено встановлення виключно індивідуальних лічильників газу, а визначено обов`язок суб`єкта господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території забезпечення приладового комерційного обліку газу. Належних та допустимих доказів того, що відповідачами станом на грудень 2016 року на порушення вимог чинного законодавства було встановлено загальнобудинковий вузол обліку суду не надано.
Короткий зміст касаційної скарги 
У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 ,посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі; витребувано справу із суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що індивідуальний лічильник газу у квартирі позивача відсутній, позивач є побутовим споживачем природного газу з режимом використання газу для приготування їжі; для такої категорії споживачів законодавством передбачені норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 та норма становить 4,4 кубометра газу на одну людину в місяць; ПАТ «Хмельницькгаз» зобов`язаний встановити індивідуальний квартирний лічильник газу до 01 січня 2018 року, а у випадку не встановлення з його вини такого лічильника, обліковувати газ слід за нормами споживання; позивач був поставлений у нерівні умови у порівнянні з іншими споживачами, які проживають у тому ж багатоквартирному будинку і мають індивідуальні квартирні лічильники газу.
У грудні 2018 року до суду надійшов відзив на касаційну скаргу у якому ПАТ «Хмельницькгаз» просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що позивач та члени її сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , за цією адресою проживають та отримують послуги з газопостачання, які надає відповідач.
На ім`я ОСОБА_1 оформлено особовий рахунок № НОМЕР_2 , згідно з яким позивач проводить оплату за спожитий газ. Індивідуальний лічильник газу в квартирі не встановлений.
Балансоутримувачем будинку є комунальне підприємство «Житловик» (далі - КП «Житловик»).
Згідно з актом про введення в експлуатацію системи обліку від 27 грудня 2016 року, комісією в складі якої були представник ПАТ «Хмельницькгаз» та представник балансоутримувача Кам`янець-Подільського КП «Житловик» прийнято та введено в експлуатацію загальнобудинковий вузол комерційного обліку споживання природного газу на АДРЕСА_1 , виконано обстеження та опломбовано складові ВОГ.
Договір про зняття показань будинкового вузла обліку природного газу та лічильника газу, монтажу та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку між сторонами не укладався.
З січня 2017 року ТОВ «Хмельницькгаз збут» почало здійснювати облік спожитого газу споживачам, у яких в квартирах відсутні індивідуальні лічильники, за показниками загальнобудинкового лічильника, встановленого самим постачальником газу з власної ініціативи на весь багатоквартирний будинок. Про це позивачу стало відомо при оплаті комунальних платежів за січень 2017 року.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що ПАТ «Хмельницькгаз» за власною ініціативою, без погодження з власниками квартир в односторонньому порядку змінив умови договору та встановив загальнобудинковий вузол обліку природного газу у будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим відбулося нарахування плати за спожитий газ за показниками загальнобудинкового лічильника у більшому розмірі, що призвело до порушення прав позивача як споживача та поставило її в нерівні умови в порівнянні з тими споживачами, в помешканнях яких стоять індивідуальні лічильники обліку газу.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на час виникнення спірних правовідносин ні законом, ні підзаконними нормативними актами не було передбачено встановлення виключно індивідуальних лічильників газу, а визначено обов`язок суб`єкта господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території забезпечення приладового комерційного обліку газу, а належних та допустимих доказів того, що відповідачами станом на грудень 2016 року в порушення вимог чинного законодавства було встановлено загальнобудинковий вузол обліку суду не надано.
Зазначені висновки суду апеляційної інстанції є помилковими та свідчать про неправильне застосування норм матеріального права, а саме статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».
Так, згідно з статтею 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» вбачається обов`язок встановлення відповідними суб`єктами господарювання - газорозподільними організаціями лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування вказаних приладів та робіт, оскільки відповідне фінансування уже закладено у тариф на оплату спожитого газу.
Стаття 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку.
Зазначені висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 524/7637/16-ц (провадження № 14-470цс19).
Підстави для зміни або розірвання договору унормовані статтею 651 ЦК України, за приписами якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ПАТ «Хмельницькгаз» за власною ініціативою, без погодження з власниками квартир в односторонньому порядку змінив умови договору та встановив загальнобудинковий вузол обліку природного газу.
Оскільки обов`язок встановлення внутрішньоквартирного лічильника не виконано, а цей обов`язок кореспондується з правом проведення оплати за показниками такого лічильника, то невиконання такого обов`язку позбавляє права на проведення оплати саме за встановленим внутрішньобудинковим лічильником газ.
Отже, якщо у побутового споживача не встановлено індивідуального лічильника, то в даному випадку відбувається математичний розрахунок спожитого газу оператором газорозподільної системи між споживачами у яких є квартирні лічильники газу та у яких немає таких лічильників, а отже неможливо встановити та перевірити правильність такого розрахунку.
Зважаючи на зазначене, обсяг газу та розмір оплати, які відповідачі пред`явили для оплати позивачу на підставі даних загальнобудинкового лічильника є безпідставними та необґрунтованими.
Відповідно до чинного законодавства оплата за спожитий газ в такому випадку здійснюється відповідно до норми споживання, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203, в розмірі 4,4 кубометрів газу на одну зареєстровану особу.
Відповідно до пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.
Встановивши, що виходячи з наведених норм законодавства в цьому випадку порушуються права позивача та призводять до невідповідності умов договору на постачання природного газу між побутовими споживачами та газорозподільною компанією, яким передбачається, що кошти сплачуються споживачем тільки за той газ, який він дійсно спожив, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.
Апеляційний суд вищевикладеного не врахував та помилково скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до статті 413 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 402, 409, 413, 416 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги), Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,-
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 03 вересня 2018 року скасувати.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2018 року залишити в силі.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
  Головуючий  	  В. М. Сімоненко 	
  Судді:	  А. А. Калараш     С. Ю. Мартєв      Є. В. Петров     С. П. Штелик