УХВАЛА

06 березня 2020 року 
Київ
справа №440/2730/19
адміністративне провадження №К/9901/4466/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року                      у справі № 440/2730/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕМІНЬПРОПАНГАЗ» до Головного управління ДФС у Полтавській області (правонаступник Головне управління ДПС у Полтавській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕМІНЬПРОПАНГАЗ» звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, а саме: № 004271401s від 26 червня 2019 року, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 922485,00 грн та № 004291401s                         від 26 червня 2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з                          податку на додану вартість у розмірі 1265454,00 грн. (загальна ціна позову                складає 2187939,00 грн).
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2019 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року (повний текст постанови суду складено 20 січня 2020 року)                     у справі № 440/2730/19 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕМІНЬПРОПАНГАЗ» задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № 004271402s від 26 червня 2019 року та № 004291402s від 26 червня 2019 року.
13 лютого 2020 року Головне управління ДПС у Полтавській області  (згідно з штрих-кодом на поштовому конверті) звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі № 440/2730/19.
До матеріалів касаційної скарги додано платіжне доручення № 108                                  від 27 січня 2020 року в розмірі 38420,00 грн сплачене Головним управлінням ДПС у Полтавській області.
Відповідно до Реєстру підтверджень оплати із Казначейства вищенаведені кошти були зараховані 28 січня 2020 року.
Верховний Суд, проаналізувавши матеріали касаційної скарги зазначає наступне.
Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами дугою і третьою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, системний аналіз наведених положень Кодексу дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що скаржник посилається на неврахування Другим апеляційним адміністративним судом при винесені постанови суду від 14 січня 2020 року у справі № 440/2730/19 позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20 січня 2020 року у справі              № 826/9837/14.
Проте, Верховний Суд проаналізувавши наведену скаржником судову практику, підкреслює, що вона має бути наведена з врахуванням обставин справи, аналогічності правовідносин, а не абстрактне цитування змісту буд-якої правової позиції. 
Крім того, підстави касаційного оскарження мають зазначатися в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
У касаційній скарзі, крім того, процитовано норми Податкового кодексу України та викладено обставини справи.
Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку, щодо не наведення підстав оскарження у вищенаведеній касаційній скарзі, а саме: не наведено в чому саме полягає порушення норм матеріального права чи процесуального права у судовому рішенні.   
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Отже, касаційна скарга Головного управління ДПС у Полтавській області підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року                             та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року                      у справі № 440/2730/19.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року                      у справі № 440/2730/19 повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду. 

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:	 підпис	І.А. Васильєва	
 	 підпис	 	
 	 підпис