ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6007/20 Справа № 176/2443/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кучма В. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

                головуючого – судді Демченко Е.Л.
                суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О. 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, –

в с т а н о в и л а:

       У жовтні 2019 року АТ КБ “ПриватБанк” звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості. 
       Вказували, що 05 березня 2011 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором, проте відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором. 
       Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором б/н від 05 березня 2011 року у розмірі 37 316 грн.93 коп. та судові витрати в розмірі 1.921 грн.
       Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року у позові АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.
       В апеляційній скарзі АТ КБ “ПриватБанк”, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що позичальник, підписуючи анкету-заяву приєднався до договору приєднання та погодився з його умовами, Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору; виписка про рух коштів клієнта є первинним документом та підтверджує отримання відповідачем кредитних коштів банку; позичальник отримав кредитний ліміт та користувався кредитним лімітом, що підтверджується випискою.
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
       Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга АТ КБ “ПриватБанк” на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.
       Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повному обсязі не відповідає з огляду на таке.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що 05 березня 2011 року відповідач ОСОБА_1 звертався до позивача у відділення банку та у цей день підписав анкету-заяву (а.с.9) про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, що підтверджується підписаною ним власноруч анкетою-заявою №б/н від 05 березня 2011 року.
       У зазначеній анкеті-заяві зазначені дані відповідача, місце проживання, телефони, інформація про сімейний стан, місце роботи, зазначений вид платіжної карти - кредитка «Універсальна» та сума кредитного ліміту 1 000 грн. 
       З наданого позивачем розрахунку заборгованість  ОСОБА_1  станом на 12 вересня 2019 року за договором б/н від 05 березня 2011 року складає 37 316 грн.93 коп., з яких 18 819 грн.55 коп. – заборгованість за кредитом; 8 760 грн.78 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 7 243 грн.70 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; штрафи: 500 грн. (фіксована частина), 1 753 грн.19 коп. - процентна складова. 
       Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що не знайшли свого підтвердження належними та відносними доказами обставини укладання між позивачем АТ КБ “ПриватБанк”, як позикодавцем, та відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником, договору кредитування за формою приєднання за заявою б/н від 05 березня 2011 року.
       Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі, виходячи з наступного.
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
       Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
       Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено вимоги ст.ст.1049,1054 ЦК України, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту. 
       Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також враховуючи, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, колегія суддів вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
       З матеріалів справи вбачається, що розрахунок надано банком не з моменту підписання анкети-заяви — 05 березня 2011 року, а з 23 жовтня 2015 року, тому неможливо встановити з чого виходив позивач, нараховуючи відповідачу борг до 23 жовтня 2015 року.
       Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення місцевого суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення непогашеної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 000 грн., розмір якої погоджено сторонами в анкеті-заяві від 05 березня 2011 року та не спростовано відповідачем, задовольнивши позовні вимоги банку у цій частині частково. 
       Разом з тим, суд першої інстанції вірно вважав, що інші вимоги позовної заяви задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
       З матеріалів справи вбачається, що анкета-заява, підписана відповідачем не містить встановлення розміру відсотків, пені, штрафів.
       За таких обставин, вимоги позовної заяви про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, пені та штрафів є безпідставними, оскільки відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді їх розмір.
       З матеріалів справи також вбачається, що додані до позовної заяви банком Умови та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт “Універсальна” не містять підпису позичальника на вказаних умовах та Витягу, як не містять і зазначення дати їх підписання (а.с.10-25).
       Колегія суддів вважає безпідставними посилання апеляційної скарги на Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, оскільки надані банком Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку не можуть бути визнані такими, що приймалися сторонами при отриманні кредиту, оскільки в матеріалах справи не міститься жодних доказів на підтвердження того, що саме з цими Умовами та Тарифами банку позичальник був ознайомлений, підписуючи анкету-заяву від 05 березня 2011 року, вказана позиція відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. 
       Колегія суддів також звертає увагу на те, що заява ОСОБА_1 про пропуск позивачем строку позовної давності, з огляду на звернення з позовом 16 жовтня 2019 року, є безпідставною, оскільки з розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що відповідач здійснював погашення за спірним договором, згідно розрахунку банку останнє внесення коштів на погашення заборгованості здійснювалось відповідачем у липні 2019 року.
       Посилання ОСОБА_1 на те, що він не отримував кредитну картку є необґрунтованими, оскільки з розрахунку банку та з виписки по рахунку відповідача вбачається, що відповідач фактично користувався наданими позивачем коштами. 
       Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню в частині відмови у задоволенні позову про стягнення суми непогашеного тіла кредиту з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення даної вимоги.
       Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ч.13 ч.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам судові витрати в розмірі 128 грн.70 коп. (51 грн.48 коп. за звернення з позовною заявою та 77 грн.22 коп. за подання апеляційної скарги). 
       Керуючись ст.ст.374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” задовольнити частково. 

       Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення суми непогашеного тіла кредиту скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

       Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення суми непогашеного тіла кредиту задовольнити частково.

       Стягнути з  ОСОБА_1  (ІПН  НОМЕР_1 )  на користь акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” (код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором №б/н від 05 березня 2011 року за тілом кредиту у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 

       В іншій частині рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року залишити без змін.

       Стягнути з  ОСОБА_1  (ІПН НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” (код ЄДРПОУ 14360570) судові витрати в розмірі 128 (сто двадцять вісім) грн.70 коп.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України протягом тридцяти днів. 

       Повний текст постанови складено 19 червня 2020 року.

               Головуючий:                                                Демченко Е.Л.

               Судді:                                                        Куценко Т.Р.

                                                                               Макаров М.О.