ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
іменем України

18 червня 2020 року
м. Харків

справа № 640/12840/19
провадження № 22-ц/818/2500/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Котелевець А.В.,
суддів – Кругової С.С., Хорошевського О.М.,

учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз»»,
відповідач –  ОСОБА_1 , 
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу Мар`їної Ірини Олегівни – представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2020 року в складі судді Якуші Н.В.,

у с т а н о в и в :

27 червня 2019 року Акціонерне товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз»» (далі – АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз») звернулось до суду з позовом до   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Позов мотивовано тим, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС), затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . 

Відповідно до акту від 10 липня 2002 року про відключення газоспоживних приладів в буд. АДРЕСА_2 , було відключено від системи газопостачання з встановленням заглушки, про що було складено відповідний акт про відключення газових приладів від 10 липня 2002 року, який особисто підписаний відповідачем. 

Під час проведення 19 грудня 2018 року представниками газорозподільного підприємства Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», зміненого на АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» перевірки за вказаною адресою, виявлено несанкціоноване відновлення газопостачання.

На підставі акту про порушення розділу 5 глави ХІ Кодексу № 388/18 К підприємством АТ «Харківміськгаз» було складено розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі АТ «Харківміськгаз» від 18 січня 2019 року, згідно з яким за період з 19 червня 2018 року по 18 грудня 2018 року сума заборгованості у вигляді вартості необлікованого (донарахованого ) об`єму природного газу складає 6 394,85 грн. 

18 січня 2019 року відповідач ОСОБА_1 отримав розрахунок та рахунок про оплату. 

Відповідачами необлікований (донарахований ) об`єм та обсяг природного газу добровільно не відшкодований, тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначену суму необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за несанкціонований відбір природного газу та 3% річних у розмірі 58,87 грн. та суму інфляційних витрат за весь час прострочення у розмірі 193,47 грн в судовому порядку. 

07 серпня 2019 року ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволені позовних вимог.
Відзив мотивовано тим, що він з липня 2011 року по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначив, що постачальник не має права реєструвати споживача у власному реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. Вказував, що у травні 2017 року працівниками позивача проводились аварійно–ремонтні роботи в місцях загального користування (під`їзд) за адресою: АДРЕСА_4 АДРЕСА_4 в цьому будинку була підключена до газопостачання на пряму до квартири. Наданий позивачем акт – розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі ПАТ «Харківміськгаз» від 18 січня 2019 року не відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824.
02 вересня 2019 року ОСОБА_1 надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивовано тим, що він є власником і мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, позивачем не надано доказів того, що відповідачі здійснили несанкціоноване відновлення газоспоживання з 10 липня 2002 року. 

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2020 року у задоволенні позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» - відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов не є доведеним, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі здійснили несанкціоноване відновлення газопостачання, про яке зазначається в акті про порушення, матеріали справи не містять.
10 березня 2020 року Мар`їна І.О. – представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомляти оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті. Так, споживачами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не було повідомлено АТ «Харківміськгаз» щодо кількості фактично проживаючих осіб, а також зміни місця реєстрації. Також зазначає, що ОСОБА_2 був присутній на комісії з розгляду актів про порушення, йому було надано можливість викласти та довести свою позицію щодо складання акту про порушення. Однак, акти про порушення та дії АТ «Харківміськгаз» відповідачами не оскаржені в установленому законом порядку.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу Мар`їної І. ОСОБА_3  – представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на рішення Київського  районного суду м. Харкова  від 04 лютого 2020 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини першої статті 369 ЦПК України.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України). 
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України – в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначені вимоги закону залишились поза увагою суду першої інстанції.

Матеріали справи свідчать, що АТ «Оператор газорозподільної системи Харківміськгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу ГРС, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 16).

Відповідно до акта про відключення газоспоживних приладів в квартирі АДРЕСА_1 10 липня 2002 року було відключене газопостачання шляхом перекриття крану - встановлення заглушки. В акті вбачається, що причиною відключення належної відповідачам квартири від газопостачання було самовільне встановлення газового водонагрівача без отворів продуктів згорання на кухні (а. с. 11). 

19 грудня 2018 року представниками ПАТ «Харківміськгаз» за участю споживача при проведенні перевірки відповідно до розділу 5 глави ХІ Кодексу було складено акт № 388/18 К про порушення, зі змісту якого видно, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване відновлення газопостачання.

Відповідач ОСОБА_2 підписав акт та зазначив, що сам підключення не проводив, робітники АТ «Харківміськгаз» проводили зварювальні роботи на стояку у під`їзді і не встановили кран, який був раніше опломбований, тому його квартира після проведених позивачем робіт була підключена до газопостачання (а. с.10). 

18 січня 2019 року відбулось засідання постійно діючої комісії АТ «Харківміськгаз» з розгляду акту про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, про що складено протокол, на якому комісією розглядався акт № 388/18 К про порушення від 19 грудня 2018 року, складений відносно відповідача ОСОБА_1 (а. с. 7).

Комісією ПАТ «Харківміськгаз» визнано акт № 388/18 К про порушення від 19 грудня 2018 року про виявлення несанкціонованого відновлення газопостачання дійсним.

Відповідно до акту - розрахунку вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості від 18 січня 2019 року за несанкціоноване відновлення газоспоживача комісією розраховано розмір збитків, завданих порушенням споживачів, за 6 місяців за період з 19 червня 2018 року по 18 грудня 2018 року в розмірі 6 394,85 грн (а. с. 8).

З регламенту засідання постійно діючої комісії з питань, пов`язаних з розглядом актів про порушення, вбачається, що відповідач ОСОБА_4 був присутній на засіданні діючої комісії ПАТ «Харківміськгаз», йому вручався розрахунок та рахунок про оплату, проте від підпису на регламенті він відмовився та зазначив, що не згоден з рішенням комісії (а. с. 9).

Із відповіді АТ «Харківміськгаз» від 09 грудня 2019 року на запит адвоката Колобова Л.В. вбачається, що 22 липня 2017 року до аварійно-диспетчерської служби підприємства від споживача, який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , надійшла заявка щодо запаху газу у під`їзді. При виконанні цієї заявки були виявлені чисельні витоки газу на внутрішній системі газопостачання під`їзду № 1. Частина витоків була ліквідована силами АДС, для ліквідації інших необхідна була заміна частин газопроводу. У зв`язку з цим, газопостачання до під`їзду було припинено.

07 серпня 2017 року після усунення недоліків та проведення повторного випробування ВБСГ газопостачання було відновлено.

З актів відключення газових приладів від 22 липня 2017 року та пуску газу від 07 серпня 2017 року вбачається, що відключення та пуск газу відбувся у квартири АДРЕСА_5 . Квартира відповідачів у вказаних актах не значиться (а. с.144-145).

Відповідно до фото таблиці, яка була долучена до справи представником ОСОБА_5 , вбачається зображення газових трубопроводів, які розташовані у під`їзді будинку АДРЕСА_4 , в тому числі труби, яка підведена до квартири відповідачів (а.с.70). 
Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для сплати відповідачами донарахованих збитків внаслідок порушення ними Кодексу газорозподільних систем.
Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
За приписами статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.
Відповідно до пункту 4 розділу 1 глави I Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване відновлення газоспоживання – виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком.

Згідно з пунктом 1 розділу 2 глави ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема, лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.
У пункті 6 Правил про надання населенню послуг з газопостачання (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, встановлено, що газопостачання на об`єкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі:
проведення планово-профілактичного обслуговування та/або капітального ремонту систем газопостачання;
ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновних робіт;
несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог пункту 19 цих Правил;
самовільного використання газу споживачем;
самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання;
зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок.
У зазначених випадках газорозподільне підприємство зобов`язане поінформувати споживача про причини і строки припинення газопостачання, а газопостачальне підприємство - здійснити протягом одного місяця перерахунок оплати послуг, що надавалися споживачеві.
Відповідно до вимог пункту 7 Правила, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин здійснюється шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі. Про припинення газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача.
Згідно глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.
Згідно до пункту 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.
Відповідно до пункту 4 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акту про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акту про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.
Акти від 10 липня 2002 року про відключення газових приборів в квартирі та 19 грудня 2018 року про несанкціоноване відновлення газоспоживача оскаржені в судовому порядку не були та не скасовані. 

Оскільки факт несанкціонованого відновлення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 доведений, то правові підстави для відмови в позові про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості у вигляді вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу відсутні.

Щодо нарахування 3 % річних в розмірі 58,87 грн. та інфляційних втрат – 193,47 грн., колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.
Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Зазначений правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18.
Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь АТ «Харківміськгаз» підлягає стягненню також 3 % річних від простроченої суми за період з 24 січня 2019 року до 15 травня 2019 року: сума боргу (6 394,85 грн) х процентну ставку 3 % :100 % : 365 днів х на кількість днів заборгованості (112) = 58,87 грн та інфляційні втрати: за лютий -  сума боргу 6 394,85 грн х 100,5 % :100 % - сума боргу  6 394,85 грн = 31,97 грн; за березень - сума боргу 6 394,85 грн х 100,9 % :100% - сума боргу  6 394,85 грн = 97,55 грн; за квітень - сума боргу 6 394,85 грн х 101,0 % :100% - сума боргу  6 394,85 грн = 63,95  грн, всього  у розмірі 193,47 грн. 
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог АТ «Харківміськгаз» про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 6 647,19 грн. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до статтей 133, 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у розмірі 4 802,50 грн., що складає 1 921,00 грн. сплачених при подачі позовної заяви (а. с. 2) + 2 881,50 грн. сплачених при подачі апеляційної скарги (а. с. 185).
Керуючись статтями 374, 376 ч. 1 п. 1, п. 4, 382, 384 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Мар`їної Ірини Олегівни – представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 6 647,19 грн (шість тисяч шістсот сорок сім грн 19 коп.).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 802,50 грн (чотири тисячі вісімсот дві грн 50 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 18 червня 2020 року.
Головуючий А.В.Котелевець

Судді С.С. Кругова
О.М. Хорошевський