ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/94/20 Справа № 211/3015/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.
секретар судового засідання – Чубіна А.В.
сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк»
третя особа- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи в порядку, спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 18 жовтня 2018 року, ухваленого суддею Сарат Н.О. в м.Кривому Розі, повний текст судового рішення складено 24 жовтня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк»), третя особа ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження з автомобілю Hyundai, модель Accent, номер шасі : НОМЕР_1 , реєстраційний номер : НОМЕР_2 , рік випуску : 2014, шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з державного реєстру обтяжень рухомого майна, вид обтяження : приватне обтяження, тип реєстрації: поточна, тип обтяження застава рухомого майна, зареєстровано 08.08.2016 року 12:23:01 за №15925884 реєстратором : Дніпропетровська філія державного підприємства "Національні інформаційні системи", 49044 Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Виконкомівська, буд.24, тел. 0567209069, 7209080, підстава обтяження договір застави АВ 00А+00732469, 30.01.2015 року, ПАТ "Акцент-Банк", об`єкт обтяження : інший транспортний засіб, Hyundai Accent, 2014 р.в., номер об`єкта : НОМЕР_1 , номер державної реєстрації : НОМЕР_2 , обтяжувач : ПАТ "Акцент-Банк", боржник ОСОБА_2 . 
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 30.07.2015 року вона придбала спірний автомобіль та поставила його на реєстраційний облік у територіальному сервісному центрі м.Кривого Рогу Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області.
Під час реєстрації придбаного нею автомобіля будь-які обтяження щодо нього були відсутні, однак 21.06.2018 року від нотаріуса вона отримала усну відповідь та витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №56099471, що на сьогодні вона не зможе вчинити жодного правочину з належним їм автомобілем, так як на вказаному транспортному засобі наявне обтяження. 
Посилаючись на те, що обтяження на належне їй рухоме майно було накладено після укладення договору купівлі-продажу і вона є добросовісним набувачем автомобіля, наявність такого обтяження порушує її право власності, зокрема щодо розпорядження автомобілем, просила позов задовольнити.
Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», третя особа ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження, задоволені повністю. 
Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю на автомобіль Hyundai, модель Accent, номер шасі : НОМЕР_1 , реєстраційний номер : НОМЕР_2 , рік випуску : 2014, шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з державного реєстру обтяжень рухомого майна, вид обтяження : приватне обтяження, тип реєстрації: поточна, тип обтяження застава рухомого майна, зареєстровано 08.08.2016 року 12:23:01 за №15925884 реєстратором : Дніпропетровська філія державного підприємства "Національні інформаційні системи" , 49044 Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Виконкомівська, буд.24, тел. 0567209069, 7209080, підстава обтяження договір застави АВ 00А+00732469, 30.01.2015 року, ПАТ "Акцент-Банк", об`єкт обтяження : інший транспортний засіб, Hyundai Accent, 2014 р.в., номер об`єкта : НОМЕР_1 , номер державної реєстрації : НОМЕР_2 , обтяжувач : ПАТ "Акцент-Банк", боржник ОСОБА_2 .
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок). 
В апеляційній скарзі відповідач АТ «А-Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким у повному обсязі відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог, а також стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати пов`язані з поданням апеляційної скарги.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач вказує на порушення судом першої інстанції правил підсудності при розгляді цієї справи, посилаючись на те, що з позовом ОСОБА_1 повинна була звернутися до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська за місцезнаходженням відповідача.
Також, апелянт зазначає, що третя особа ОСОБА_2 згідно умов Договору отримав від ПАТ «А-Банк» у платне користування автомобіль Hyundai, модель Accent, номер шасі : НОМЕР_1 , реєстраційний номер : НОМЕР_3 , рік випуску : НОМЕР_4 та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізінгу, у строк та розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності відповідачу ПАТ «А-Банк».
Вказує, що відповідачу стало відомо про те, що 26.02.2015 року ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_2 на підставі довідки-рахунку №ААЕ013259 від 26 лютого 2015 року перереєстрували транспортний засіб Hyundai, яким ОСОБА_3 від імені відповідача продав автомобіль третій особі. Вказану довідку рахунок було завірено МРЕВ №6 м.Київа.
Апелянт вказує, що перереєстрація спірного автомобіля за довідкою рахунком №ААЕ013259 від 26 лютого 2015 року є недійсною, оскільки ОСОБА_3 не є та ніколи не був співробітником відповідача, підписант на довіреності №4 від 29.01.2015 відповідачу невідомий, його підпис не співпадає з підписом голови правління, тобто ця довіреність є недійсною, а отже не дає право на продаж транспортного засобу.
Відповідач вважає, що недійсність довідки рахунку №ААЕ013259 від 26 лютого 2015 року тягне за собою недійсність будь-яких правочинів, що були укладені в часі після укладення недійсного правочину. Зазначає, що відповідач як власник спірного транспортного засобу, відчуженого ОСОБА_3 від імені відповідача на користь третьої особи, не мав жодного відношення до самого правочину, не мав волі до укладення довідки рахунку та жодним чином не бажав настання наслідків у вигляді переходу права власності на транспортний засіб до третіх осіб.
Окрім того, апелянт вказує на те, що відповідач не отримав вартості майна та й не погоджується із його вартістю згідно довідки рахунку №ААЕ013259 від 26 лютого 2015 року. Відповідач вважає, що при укладені довідки рахунку автомобіля порушені вимоги ч.ч.3,5 ст.203 ЦК України, дотримання яких є необхідною умовою для чинності правочину.
Відповідач зазначає, що рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.
Відповідач вважає, що у зв`язку із встановленням факту вибуття спірного транспортного засобу з володіння власника – відповідача по справі, не з його волі та звернення банку до суду з позовом про витребування даного майна з чужого володіння, наявні правові підстави для відмови у задоволені позову ОСОБА_1 , відповідно до норм діючого законодавства.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Від представника позивача Кафтасьєвої Г.В. надійшла заява про здійснення апеляційного розгляду за відсутності позивача та її представника.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку представника відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки: Hyundai, модель Accent, номер шасі : НОМЕР_1 , реєстраційний номер : НОМЕР_2 , рік випуску : 2014 ( а.с. 8).
Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №56099471 від 21.06.2018 року реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна на підставі договору застави АВ00А+00732469 від 30.01.2015 року ПАТ "Акцент-Банк", об`єкт обтяження : інший транспортний засіб, Hyundai Accent, 2014 р.в., номер об`єкта : НОМЕР_1 , номер державної реєстрації : НОМЕР_2 , обтяжувач : ПАТ "Акцент-Банк", боржник ОСОБА_2 ( а.с. 9).
Суд, першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , керувався Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», статтею 572 ЦК України, й виходив з того, що на час відчуження спірного автомобіля боржником, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, а тому відстутні підстави вважати збереження сили застави для нового власника майна.
Колегія суддів повністю погоджується із висновком суду першої інстанції та не може погодитись із доводами скаржника про незаконність оскаржуваного судового рішення, з огляду на наступне.
За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України. 
Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.
Суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі, колегія суддів вважає законним та належним чином обґрунтованим.
Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу» та стаття 572 ЦК України).
Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави.
Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:
1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
За змістом статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.
Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.
Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.
Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
В п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зазначено, що відповідно до положень частини 1 ст.388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в ч. 1ст. 388 ЦК України.
Згідно наявного в матеріалах справи Витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна, на час набуття у власність ОСОБА_1 спірного автомобіля обтяжень за ним не значилось, що свідчить про те, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем.
Отже, суд першої інстанції, встановивши, що обтяження на належний позивачу на праві власності автомобіль, накладено 08.08.2016 року вже після придбання  ОСОБА_1  спірного автомобіля, дійшов висновку, що остання набула права власності на спірний автомобіль на законних підставах як добросовісний набувач, у зв`язку із чим наявні підстави для задоволення позову, оскільки наявність обтяження накладеного відповідачем порушує право власності позивача, зокрема щодо розпорядження автомобілем. 
Аналогічна правова позиція щодо правовідносин, які виникли між сторонами, роз`яснена Верховним судом України у постанові від 06.02.2018 року по справі №333/6700/15-ц.
Під час апеляційного перегляду справи було задоволено клопотання відповідача про зупинення апеляційного провадження до вирішення цивільної справи №211/5541/18 за позовом АТ «А-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсною довіреності, визнання недійсними договорів купівлі-продажу автомобіля марки Hyundai, 2014 року випуску, скасування його державної реєстрації та витребування автомобіля і набранням цим судовим рішенням законної сили (а.с.111-112).
Так, рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2019 року у справі №211/5541/18 позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задоволено частково. 
Визнано недійсною довіреність №4 від 29.01.2015 року видану від імені Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_3 з моменту її вчинення. Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску 2014, тип ТЗ - седан-В, код кольору-колір: 8-сірий, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , оформлений довідкою-рахунком, серії № НОМЕР_5 виданою 26.02.2015 року на ім`я ОСОБА_2 .
Скасовано державну реєстрацію прав власності на автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску 2014, тип ТЗ - седан-В, код кольору-колір: 8-сірий, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 та визнати недійсним Свідоцтво серії СХХ № 767691 від 26.02.2015 року , видане МРЕВ № 6 м. Київ про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску 2014, тип ТЗ - седан-В, код кольору-колір: 8-сірий, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 видане 26.02.2015 року на ім`я ОСОБА_2 .
Скасовано державну реєстрацію прав власності на автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску 2014, тип ТЗ - седан-В, код кольору-колір: 8-сірий, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 та визнано недійсним Свідоцтво серії СХТ № 283158 від 30.07.2015 року , видане ДАІ м. Київ про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску 2014, тип ТЗ - седан-В, код кольору-колір: 8-сірий, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 видане 30.07.2015 року на ім`я ОСОБА_1 .
Витребувано у ОСОБА_1 транспортний засіб – автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску 2014, тип ТЗ - седан-В, код кольору-колір: 8-сірий, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 та передати транспортний засіб – автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску 2014, тип ТЗ - седан-В, код кольору-колір: 8-сірий, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 представникам Акціонерного товариства «Акцент-Банк».
В задоволенні іншої частини вимог відмовлено. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 задоволена.
Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову Акціонерному товариству «Акцент-Банк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля та скасування державної реєстрації прав власності на автомобіль.
За змістом ч.4 ст.83 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі, оскільки вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга сторони відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення. 
Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складено 18 березня 2020 року.

Головуючий:
Судді: