ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.000950 пров. № 857/11715/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гуляка В.В.,
                                                                                 Ільчишин Н.В.,
з участю секретаря судового засідання                Хітрень О.Ю.,  
представника позивача                                          Угриновської Ю.В.,   
представника відповідача                                      Сапіги А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Новий - Світ» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року (прийняте у м. Львові суддею Крутько О.В.; складене у повному обсязі 22.07.2019) в адміністративній справі № 1.380.2019.000950 за позовом Приватного підприємства «Новий - Світ» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про скасування постанови про накладення штрафу та припису,

                                               В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року Приватне підприємство «Новий - Світ» (далі - ПП «Новий - Світ», Підприємство) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило скасувати прийняті Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (далі - Інспекція ДАБК у м. Львові, Інспекція):
- постанову № 006-вих-401/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04 лютого 2019 року та 
- припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22 січня 2019 року.
Також просило стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за результатами перевірки об`єкта будівництва «Реконструкція з розширенням нежитлових приміщень на вул. Замастинівська, 120 у м. Львові під ательє пошиття одягу з складськими та офісними приміщеннями за рахунок надбудови» (Акт перевірки № 47 від 22.01.2019) встановлено порушення: Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 10.03.2017 № 186 - поверховість об`єкта після реконструкції складає 3 поверхи з влаштуванням антресолі, однак проектом передбачено влаштування 4-ох поверхового нежитлового приміщення; пункту 2.1 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 10.03.2017 № 186 - не отримано нові технічні умови на інженерне забезпечення проектованого об`єкта, чим порушено приписи пунктів 3, 4, 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об?єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45.
Проте, під час перевірки дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм та правил, яка проводилась Інспекцією ДАБК у м. Львові 26.05.2017, вивчалась проектна документація цього об`єкта та не було встановлено жодних порушень, що стосуються поверховості об`єкта реконструкції. Робочий проект «Реконструкція з розширенням громадянкою ОСОБА_1 нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 під ательє пошиття одягу з складськими та офісними приміщеннями за рахунок надбудови» двічі пройшов експертизу та отримав позитивні висновки.
Крім того, формулювання «три поверхи з антресолю» за своїм змістом є тотожним формулюванню «4 поверхи».
Що стосується порушення пункту 2.1 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 10.03.2017 № 186 зазначає, що цей пункт передбачає вимоги до гранично допустимої висоти будівель, а про необхідність у встановленому порядку отримати технічні умови та інженерне забезпечення проектованого об`єкта зазначено у рішенні виконкому Львівської міської ради № 186 від 10.03.2017. Крім того покликається на договір № 312384 від 28.04.2017 року, укладений між замовником та ЛМКП «Львівводоканал» на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі, а також договір від 16.05.2014 № 53055, укладений між замовником та ПАТ «Львівтеплоенерго» про постачання електричної енергії та додаткову угоду до вказаного договору від 04.10.2016 та зазначає про відсутність потреби розробляти нові технічні умови.
Вказує, що був позбавлений можливості надати свої пояснення з приводу вчиненого діяння у зв`язку зі складенням документів у приміщенні органу контролю та через неповідомлення про дату, місце та час складення протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило ПП «Новий - Світ», яке вважає, що при винесенні зазначеного судового рішення суд першої інстанції не врахував фактичні обставини справи та порушив норми матеріального і процесуального права. Так, суд проігнорував доводи відповідача про безпідставність призначення перевірки, що здійснювалась відповідачем та необґрунтованість виявлених в ході її проведення порушень; не надав належної правової оцінки доказам, які надавались позивачем, дійшовши помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким адміністративний позов Підприємства задовольнити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує загалом тими ж обставинами, що й доводи позовної заяви. Крім того зазначає, що суд першої інстанції погодився з доводами позивача в тому, що порушення в частині поверховості об`єкта реконструкції є формальним, однак дійшов помилкового висновку, що в цій справі має місце порушення пункту 2.1 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 10.03.2017 № 186 - не отримано нових технічних умов на інженерне забезпечення проєктованого об`єкта; проте, вказаний пункт стосується вимог до гранично допустимої висоти будівель. Тобто відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень, не здійснив належної юридичної кваліфікації можливого порушення вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, що було достатньою правовою підставою для скасування постанови про накладення штрафу в цій частині. Окрім того, суд першої інстанції надав невірну правову оцінку рішенню виконкому Львівської міської ради № 186 від 10.03.2017, зокрема, в частині необхідності отримання саме нових технічних умов та неможливість використання вже існуючих. Проте, наявні у справі докази свідчать по відсутність виробляти нові технічні умови. 

У судовому засіданні представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представник відповідача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, рішенням № 186 від 10.03.2017 Виконавчого комітету Львівської міської ради затверджено Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на реконструкцію з розширенням громадянкою ОСОБА_1 нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 під ательє пошиття одягу з складськими та офісними приміщеннями за рахунок надбудови» (п. 1 рішення); зобов`язано громадянку ОСОБА_1 отримати у встановленому порядку технічні умови на інженерне забезпечення проектованого об`єкта (п. 2.1), розробити у спеціалізованій проектній організації або архітектора, який має кваліфікаційний сертифікат на виконання робіт, робочий проект та провести його експертизу згідно з законодавством України (п. 2.2).
Згідно цих Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки поверховість об`єкта до реконструкції – 2, поверховість після реконструкції – 3 з улаштуванням антресолі (п. 1.10.8, п. 1.10.9). Граничнодопустима висота будівель – 11,40 м (п. 2.1).

На замовлення ОСОБА_1 ПП «Новий - Світ» розробило робочий проект на об`єкт будівництва «Реконструкція з розширенням громадянкою ОСОБА_1 нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 під ательє пошиття одягу з складськими та офісними приміщеннями за рахунок надбудови»; головний архітектор проекту – Ю.К. Білий.

ДП «Укрдержбудекспертиза» було проведено експертизу проектної документації за робочим проектом «Реконструкція з розширенням громадянкою ОСОБА_1 нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 під ательє пошиття одягу з складськими та офісними приміщеннями за рахунок надбудови» в частині міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, про що складено експертні звіти від 27.04.2017 № 14-0825-17 та від 17.12.2018 № 14-2861-18.
Згідно вказаних звітів робочий проект виконано згідно з вимогами вихідних даних на проектування з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва.

22.01.2019 Інспекція ДАБК у м. Львові провела перевірку дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Реконструкція з розширенням нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 під ательє пошиття одягу з складськими та офісними приміщеннями за рахунок надбудови» за результатами чого складено Акт № 47.
Перевіркою встановлено порушення приписів пунктів 3, 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45 (далі - Порядок № 45) – згідно містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 10.03.2017 № 186 поверховість після реконструкції – 3 з улаштуванням антресолі, однак проектом передбачено 4-ох поверхова нежитлова будівля; порушення пункту 4 Порядку № 45 – пунктом 2.1 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 10.03.2017 № 186 передбачено отримання нових технічних умов на інженерне забезпечення проектованого об`єкта.
На підставі Акта перевірки та відповідно до встановлених порушень Інспекція ДАБК у м. Львові склала:
- припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22.01.2019, який видано ОСОБА_2 , з вимогою в місячний термін з дня отримання припису усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 та 
- постанову № 006-вих-401/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.02.2019, якою ПП «Новий – Світ» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом другим частини першої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 172 890 грн.

Вважаючи, що зазначені припис та постанова винесені неправомірно, ПП «Новий - Світ» оскаржило їх до суду.

Приймаючи рішення про відмову задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що проєктна документація розроблена генеральним проектувальником ПП «Новий - Світ» за відсутності технічних умов на інженерне забезпечення проектованого об`єкта, чим порушено пункти 3, 4 Порядку та статтю 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», тому підстави для скасування оскаржуваних постанови відповідача про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припису відсутні; крім того, вказаний припис видано ОСОБА_2 , а не ПП «Новий-Світ».

Що стосується покликання відповідача на порушення Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, затверджених рішенням від 10.03.2017 № 186 щодо поверховості об`єкта після реконструкції, то суд вважав, це порушення несуттєвим, оскільки при проектуванні об`єкта дотримано містобудівних умов та обмежень щодо граничнодопустимої висоти будівлі – 11,40 м.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає висновки суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог помилковими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини першої та третьої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.
Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

За вимогами статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.
Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:
1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;
2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;
3) затвердження проектної документації;
4) виконання підготовчих та будівельних робіт;
5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;
6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно із частиною першою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: 
1) містобудівні умови та обмеження;
2) технічні умови;
3) завдання на проектування.

Статтею 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та телекомунікації.
Технічні умови повинні відповідати законодавству, містити достовірну інформацію та обґрунтовані вимоги до об`єктів будівництва, а також відповідати намірам заявника щодо забудови земельної ділянки. 
У технічних умовах враховується, що місце приєднання інженерних мереж замовника до магістральних чи інших інженерних мереж розташовується на межі земельної ділянки замовника або за його згодою на території такої земельної ділянки. 
Склад, зміст, порядок надання технічних умов та порядок визначення вартості послуг з їх надання визначаються відповідними центральними органами виконавчої влади або державними колегіальними органами.
Технічні умови є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Зміни до технічних умов можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Процедуру розроблення проектної документації на будівництво об`єктів визначає Порядок розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.03.2012 № 122); зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 червня 2011 року за № 651/19389.
Згідно пунктів 3, 4 цього Порядку для забезпечення проектування об`єкта будівництва замовник повинен надати генпроектувальнику (проектувальнику) вихідні дані на проектування. 
Основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності визначає Закон України «Про архітектурну діяльність», відповідно до статті 26 якого архітектор, інші проектувальники, які здійснюють роботи по створенню об?єктів архітектури, зобов?язані, зокрема: додержуватися державних стандартів, норм і правил, вимог вихідних даних на проектування; не порушувати під час проектування, організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси власників і користувачів будинків і споруд, прилеглих до ділянки забудови.
Проектна організація, яка розробляла проектну документацію, а також головний архітектор та головний інженер проекту несуть відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», відповідно до частини другої статті 1 якого вчинення суб`єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України. 
А згідно зі статтею 2 цього Закону суб`єкти містобудування, які здійснюють проектування об`єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження класу наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва, зокрема: 
проектна організація - у розмірі дев`яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Статтею 4 цього Закону визначено, що порядок  накладення  штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України. 

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 735).
За приписами пунктів 2, 3 цього Порядку справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розглядаються, зокрема, виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад. Накладати штраф від імені цих органів мають право керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.
Штрафи накладаються на суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - суб`єкти містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
У разі відмови суб`єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб`єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням.
Належним підтвердженням факту надіслання документів є розрахунковий документ відділення поштового зв`язку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції.
Надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб`єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб`єктом містобудування.

Як уже було зазначено вище, підставами для прийняття відповідачем оскаржуваних постанови та припису були виявлені ним під час перевірки дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Реконструкція з розширенням нежитлових приміщень на вул. Замастинівська, 120 у м. Львові під ательє пошиття одягу з складськими та офісними приміщеннями за рахунок надбудови» такі порушення:
- згідно містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 10.03.2017 № 186 поверховість після реконструкції – 3 з улаштуванням антресолі, однак проектом передбачена 4-ох поверхова нежитлова будівля (порушено пункти 3, 9 Порядку № 45);
- пунктом 2.1 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 10.03.2017 № 186 передбачено отримання нових технічних умов на інженерне забезпечення проектованого об`єкта; проте, нових технічним умов отримано не було (порушено пункт 4 Порядку № 45).

З приводу покликання відповідача на порушення Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, затверджених рішенням від 10.03.2017 № 186 щодо поверховості об`єкта після реконструкції суд першої інстанції зазначив, що відповідно до пунктів 1.10.8, 1.10.9 Містобудівних умов і обмежень проектованого об`єкта – поверховість об`єкта до реконструкції становить два поверхи, після реконструкції – 3 поверхи з влаштуванням антресолі. Позивач у проекті передбачив поверховість об`єкта 4 поверхи, покликаючись на те, що формулювання «4 поверхи» є тотожним «3 поверхи з влаштуванням антресолі».
Відтак суд вважав, що це порушення не є суттєвим, оскільки при проектуванні об`єкта дотримано містобудівних умов та обмежень щодо граничнодопустимої висоти будівлі – 11,40 м, тому не вважає зазначені розбіжності такими, що заслуговують на увагу. Крім того, як зазначено у додатку до експертного звіту № 14-2861-18 реконструкція будівлі полягала у влаштуванні трьох поверхів на висоті колишніх двох та надбудови четвертого поверху.
Тобто, суд першої інстанції визнав відсутність такого порушення в діях позивача, чого Інспекція не оскаржувала, що фактично означає погодження відповідача з такими висновками суду першої інстанції.
Крім того, як видно із наявних у матеріалах справи перетинів проектованих «Реконструкції з розширенням нежитлових приміщень на вул. Замастинівська, 120 у м. Львові під ательє пошиття одягу з складськими та офісними приміщеннями за рахунок надбудови», проєктований об`єкт містить три поверхи, а на першому поверсі запроєктовано антресоль;
натомість, Інспекцією вказані обставини не були спростовані і не доведено жодними доказами, що проєктований об`єкт містить саме чотири повноцінних поверхи.

Що стосується покликань відповідача на те, що всупереч приписам пункту 2.1 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 10.03.2017 № 186, яким передбачено отримання нових технічних умов на інженерне забезпечення проектованого об`єкта, не було отримано нових технічним умов, чим порушено приписи пункту 4 Порядку № 45, колегія суддів апеляційного суду зазначає таке.

У долученому позивачем листі-роз`ясненні Управління архітектури та урбаністики Львівської міської ради № 2402-6263 від 17.09.2019 за запитом забудовника ОСОБА_1 вказано, що у рішенні виконавчого комітету Львівської міської ради вказується порядок отримання необхідної документації для виконання у майбутньому будівельних робіт чи робіт з реконструкції відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності. Потреба в отриманні технічних умов на інженерне забезпечення визначається проєктантом при розробленні технічної документації та будівництво чи реконструкцію у випадку збільшення потужності об`єкта.
Також на підставі пункту 2 рішення виконавчого комітету Львівської міської ради за № 186 від 10.03.2017, яким було затверджено Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на реконструкцію з розширенням громадянкою ОСОБА_1 нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 під ательє пошиття одягу з складськими та офісними приміщеннями за рахунок надбудови, забудовник ОСОБА_1 до розробки проєкту відповідно до наявних технічних умов (які були видані попередньому власнику - СПД ФО ОСОБА_3 , були дійсними до завершення будівництва і не було обмежень щодо їх використання для проектованого об`єкта) уклала з ЛМКП «Львівводоканал» та ЛМЕМ «Львівобленерго» на відповідне інженерне забезпечення, з огляду на те, що інженерні потужності цього об`єкта були достатніми для функціонування після проведення реконструкції згідно проведених розрахунків.
Як зазначив у судовому засіданні представник Підприємства, потужності проєктованого об`єкта не змінились, а відтак відпала необхідність отримання нових технічних умов.
Крім того, неотриманням позивачем нових технічних умов кваліфіковано Інспекцією ДАБК як порушення пункту 2.1 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 10.03.2017 № 186, проте вказаний пункт передбачає граничнодопустиму висоту будівель. Відтак, відповідачем порушено вимоги щодо належного обґрунтування оскаржуваних рішення та припису, що є додатковими підставами для визнання їх неправомірними.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
А за приписами частини другої цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч приписам частини другої статті 77 КАС України відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними та допустимими доказами, що інженерні потужності проєктованого об`єкта збільшилися, а відтак і була потреба отримання нових технічних умов; такі покликання Інспекції ґрунтуються загалом на одних лише припущеннях.

Що стосується покликань представника відповідача на те, що вказані документи не були надані при розгляді справи про застосування щодо ПП «Новий - Світ» штрафних санкцій, колегія суддів зауважує, що позивач не був присутній при такому розгляді з огляду на те, як пояснив позивач, він був належним чином повідомлений про дату, час і місце такого розгляду.
Також у матеріалах справи відсутні докази того, що на час розгляду зазначеної справи позивач був повідомлений про такий розгляд; а наявну у справі поштову квитанцію про відправлення поштового відправлення неможливо відстежити за сайтом «Укрпошти».
Відсутність своєчасного повідомлення керівника Підприємства про час та місце розгляду справи щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 96-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (яка розглядалась одночасно зі справою про притягнення ПП «Новий - Світ» до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності також встановлено і рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2019 року у справі № 466/1316/19, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року.

З огляду на вказані норми законодавства та встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з доводами апелянта в тому, що в його діях були відсутні зазначені вище порушення, що має наслідком скасування, як неправомірних, прийнятих Інспекцією ДАБК у м. Львові постанови від 04 лютого 2019 року № 006-вих-401/2 про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припису від 22 січня 2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. 
Колегія суддів вважає безпідставними покликання суду першої інстанції на те, що припис був виданий не ПП «Новий - Світ», ОСОБА_2 , оскільки припис було видано йому саме як керівнику Підприємства. 

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин першої, шостої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне стягнути на користь ПП «Новий - Світ» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, судові витрати у розмірі 1921 грн, які були сплачені позивачем у виді судового збору при поданні позову до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Новий - Світ» задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року в адміністративній справі № 1.380.2019.000950 скасувати.

Позов Приватного підприємства «Новий - Світ» задовольнити.

Скасувати прийняті Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові:
- постанову від 04 лютого 2019 року № 006-вих-401/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та 
- припис від 22 січня 2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (ЄДРПОУ 40181003, м.Львів, вул.Угорська, 7а) на користь Приватного підприємства «Новий - Світ» (ЄДРПОУ 37305104, м.Львів, вул.Замарстинівська, 182/2) судові витрату в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Постанова складена у повному обсязі 05 березня 2020 року.