ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження 33/821/186/20 Справа № 693/14/20	  	Головуючий по 1 інстанції Шимчик Р.В.	
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП		Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 р.                                          м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Єгоровій С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №693/14/20 відносно  ОСОБА_1 , що надійшли з Жашківського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Стовбуна О.А.,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 10 березня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , безробітного,        

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 12 грудня 2019 року о 17 год. 20 хв. по вул. Перемоги у м. Жашків Черкаської області, керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, результат - 0,46 ‰ (проміле). 
Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник Стовбун О.А. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, ніхто йому не пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, свідків не було, та в його присутності адміністративні матеріали не складалися. Вказує, що місцевим судом порушено право на захист, оскільки розглянуто справу без участі ОСОБА_1 , незважаючи на те, що він перебував на стаціонарному лікуванні.
В судовому засіданні 24.04.2020 був присутній захисник Стовбун О.А ОСОБА_2 , надавав свої пояснення в підтримку апеляційної скарги, а 15.05.2020 від останнього на електронну адресу апеляційного суду надійшла заява про відмову від апеляційних вимог, яка не підписана ним, а також не погоджена із ОСОБА_1 , у зв`язку з чим слухання справи було відкладено, та повторно викликано в судове засідання ОСОБА_1 та його захисника з метою з`явування позиції щодо поданої апеляційної скарги.
05.06.2020 до апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Стовбун О.А. не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце, день та час слухання справи, про що свідчить довідка про доставку смс повідомлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Згідно ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
Вважаю, що оскільки заява захисника Стовбуна О.А. про відмову від апеляційних вимог не підписана ним, та не погоджена з ОСОБА_1 , тому необхідно розглянути по суті подану апеляційну скаргу.
Перешкод для розгляду справи, передбачених ч.6 ст. 294 КУпАП, немає, а тому апеляційний розгляд 5.06.2020 можливо проводити у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Стовбуна О.А., які належним чином повідомлені про слухання справи, та клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавали. 
Перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані. 
Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях  ОСОБА_1  ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. 
Обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника Стовбуна О.А. , є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:
-  даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 395226 від 12.12.2019, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 12 грудня 2019 року о 17 год. 20 хв. по вул. Перемоги у м. Жашків Черкаської області, керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України(а.с. 3);
- даними тесту № 3704 відповідно до якого – результат позитивний 0,46 ‰ проміле ( а.с. 2);
- даними акту огляду на стан сп`яніння відповідно до якого  ОСОБА_1  в присутності свідків ОСОБА_3  та ОСОБА_4  пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» № 6810, результат тесту - 0,46 ‰ проміле (а.с. 4);
- показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, та підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», покази якого були 0,46 ‰ проміле ( а.с. 5-6).
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.
Крім того, ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення власноручно зазначив про те, що він випив 0,5 л. пива, після чого керував автомобілем ВАЗ 21063, а тому його доводи про те, що він не керував транспортним засобом, йому ніхто не пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та в його присутності адміністративні матеріали не складалися, є неспроможними .
Також, протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний ОСОБА_1 , в ньому зазначено свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тому доводи апелянта про відсутність свідків під час складання адміністративних матеріалів є неприйнятними.
Вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 на захист, оскільки останній, будучи належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи, не виявив бажання з`явитися в судове засідання, його інтереси в апеляційному суді представляв адвокат Стовбун О.А., під час апеляційного розгляду було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1  не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті щодо нього. 
З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі, як того просить апелянт, - відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 10 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Стовбуна О.А. - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка