22-ц/804/1679/20 
                                                                                242/4382/15-ц 
                                               
Єдиний унікальний номер 242/4382/15-ц
                                                                        Номер провадження 22-ц/804/1679/20

П О С Т А Н О В А
І м е н е м    У к р а ї н и

12 червня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Мироненко І.П.
          суддів:            Баркова В.М., Мальцевої Є.Є.
                        за участі  секретаря  Сікори М.М.
сторони:
приватний виконавець виконавчого округу міста Києва – ОСОБА_1 Валерійович
заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» – Євдокименка Миколи Сергійовича на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 02 березня 2020 року, постановлену у складі судді Черкова В.Г., - 
в с т а н о в и в:

1. Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У лютому 2020 року заявник ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» звернувся до суду зі скаргою на противоправні дії приватного виконавця. Просив визнати неправомірними та скасувати винесені приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А.В. у зведеному виконавчому провадженні № 61126752 пункти: 14, 15, 16, 18, 19 повідомлення про намір звернути стягнення на частку учасника товариства від 31 січня 2020 року за №125-61125587/20 стосовно витребування даних з ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» та вимогу приватного виконавця від 04 лютого 2020 року № 61125587/20.
В обґрунтування скарги зазначив, що 07 лютого 2020 року на адресу ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 31 січня 2020 року «Про арешт майна боржника», відповідно до якої було накладено арешт на майнові (корпоративні) права ОСОБА_2 , боржника по зведеному виконавчому провадженні, частка якого у статутному капіталі товариства складає 2 058 786,00 грн. Крім цього, приватний виконавець своїм листом повідомив про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника), запропонував ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» надати відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника, та надати копії правовстановлюючих, фінансових та інших належних товариству документів. 14 лютого 2020 року ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» одержана вимога приватного виконавця Іванова А.В. про зобов`язання надати інформацію про належне боржнику ОСОБА_2 майно та кошти, що перебувають у ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» та майно чи кошти, які ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» повинно передати зазначеному боржнику. Також, витребував дані відносно майна та коштів ОСОБА_2 , що знаходяться в товаристві, а також виплачених ОСОБА_2 дивідендів за період з 01 січня 2018 року по 04 лютого 2020 року та розміру дивідендів, які ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» повинно виплатити боржнику. Вважає вказані вимоги протиправними, направленими на відволікання співробітників товариства від виконання своїх функціональних обов`язків, створення атмосфери нервозності, страху, а використання у тексті вимоги погроз притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності у даному випадку є недоречним, оскільки ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» не є учасником зведеного виконавчого провадження, свою діяльність здійснює у відповідності до законодавства України та нормативних актів уряду, регулятивних органів, має в складі інших, окрім боржника, учасників, ніяких грошових зобов`язань перед стягувачем – ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а також приватним виконавцем Івановим А.В. не має.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02 березня 2020 року у задоволенні скарги відмовлено. 
Відмовляючи у задоволені скарги суд виходив з того, що наявними у матеріалах справи доказами не підтверджена та обставина, що дії приватного виконавця є протиправними та, що останній допустив порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав скаржника.  

Короткий зміст апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу та визнати неправомірними, скасувати винесені приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А.В. у зведеному виконавчому провадженні № 61126752: пункти: 14, 15, 16, 18, 19 повідомлення про намір звернути стягнення на частку учасника товариства від 31 січня 2020 року за № 125-61125587/20 від 31 січня 2020 року, стосовно витребування даних з TOB «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» та вимогу приватного виконавця від 04 лютого 2020 року №-61125587/20.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що товариство не відповідає за зобов`язання своїх учасників і відношення до боргу засновника не має, не є стороною виконавчого провадження.  
Приватний виконавець порушив виконавче провадження, наклав арешт на долю учасника 31 січня 2020 року, тому з цього часу і повинен проводити виконавчі дії, одержувати виключно необхідну інформацію для звернення стягнення на долю, а не всю фінансово-економічну інформацію стосовно діяльності товариства за останні три чи п`ять років. Стягнення на майно та грошові кошти, належні товариству, не здійснюється.
Вважає, що витребування документів у товариства в цілях визначення ринкової вартості належної ОСОБА_2 долі є незаконним, оскільки ринкова вартість долі визначається виключно на час проведення її оцінки  саме суб`єктом оцінювальної діяльності.
Повістка про судове засідання була отримана довірителем після розгляду справи, а його уповноважений представник занадто пізно, щоб приїхати на судове засідання, що призвело до обмеження процесуальних прав скаржника. 

Аргументи учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець Іванов  А.В. вказує, що рішення суду є законним і обґрунтованим, судом першої інстанції було з`ясовано усі обставини справи, надано правову оцінку доказам та зазначено норми закону, якими суд керувався при винесені рішення. Просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

2.Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши представника заявника адвоката Євдокименка М.С., який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення приватного виконавця Іванова А.В., дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини
Постановою від 31 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А.В. накладено арешт на майнові (корпоративні) права боржника ОСОБА_2 по зведеному виконавчому провадженню №61126752. Згідно постанови боржник є засновником та володіє майновими (корпоративними) правами, а саме: частками у статутному капіталі юридичних осіб: ТОВ «СЕЙВКОСТ» у розмірі внеску до статутного фонду в сумі 1443,10 грн.; ТОВ «АЛЬТЕР ЕГО ТРЕВЕЛ» у розмірі внеску до статутного фонду в сумі 1000000,00 грн.; ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» у розмірі внеску до статутного фонду в сумі 2058786,00 грн.
Листом № 125-61125587/20 від 31 січня 2020 року приватний виконавець повідомив ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника) та зобов`язав товариство впродовж 30 днів з дня отримання повідомлення надати завірені належним чином копії правовстановлюючих, фінансових та інших належних товариству  документів, у тому числі і: п.14) копії балансових звітів: ф.1 – за останні 3 роки на дату оцінки та поквартально за останній рік; п.15) копії фінансових звітів: ф.2 – за останні 3 роки на дату оцінки та поквартально за останній рік; п.16) копії звітів про фінансово-майновий стан підприємства ф.3 за останні 3 роки на дату оцінки. Форми №3 та №4 за останні 3 роки; п.18) дані про об`єми продажу продукції, що випускається та надання послуг за останні 3 роки. Вказати кількість продукції, що було вироблено підприємством та кількість продукції, що було реалізовано у натуральному виразі за останні 5 років та за останній рік поквартально; п.19) вказати суми маркетингових витрат по роках за останні 5 років та основні напрямки таких витрат. 
04 лютого 2020 року приватним виконавцем на адресу ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» направлено вимогу, в якій зобов`язано у триденний строк надати інформацію про належні боржнику ОСОБА_2 майно та кошти, яке товариство повинне передати останньому, а також про розмір дивідендів, виплачених боржнику за період з 01 січня 2008 року по 04 лютого 2020 року та розмір дивідендів, які ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» повинно виплатити боржнику.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа - учасник приватноправових відносин.
Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Пункт 2 ч.1 ст.4 КАС України передбачає, що публічно-правовим є, зокрема, спір, в якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Так, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п.1 ч.1 ст.19 КАС України ).
Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.
З матеріалів справи вбчається, що ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» звернулося до Селидівського районного суду Донецької області зі скаргою на дії приватного виконавця про визнання неправомірними та скасування п.п.14,15,16,18 та 19 повідомлення від 31 січня 2020 року №125-61125587/20 про намір звернути стягнення на частку учасника товариства стосовно витребування даних з ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» та вимогу приватного виконавця від 04 лютого 2020 року № 61125587/20, у межах зведеного виконавчого провадження № 61126752 з примусового виконання рішення Донецького апеляційного суду від 05 квітня 2017 року у справі № 242/4382/-15-ц  про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль»
Таким чином, заявник у цій справі  ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП», який не є стороною вказаного виконавчого провадження, оскаржує вимогу приватного виконавця, винесену в межах стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль».
Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, постановлених в порядку цивільного  судочинства, врегульовано положеннями розділу VIІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України).
Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Враховуючи те, що заявник ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» не є стороною зведеного ВП №61126752, він не наділений процесуальним правом  оскарження повідомлення приватного виконавця від 31 січня 2020 року №125-61125587/20 та вимоги від 04 лютого 2020 року №61125587/20 в порядку ст.447 ЦПК України.
Згідно із ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
З огляду на наведені положення ст.447 ЦПК України, ч.1 ст.287 КАС України цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №823/359/18 (провадження № 11-1470апп18).
Виходячи з положень вищезазначених норм права, суд першої інстанції, розглянувши справу у порядку цивільного судочинства, діяв не як суд, встановлений законом.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку про можливість вирішення даного спору у порядку цивільного судочинства, адже спір, який виник між сторонами, віднесено до юрисдикції адміністративного суду, і такий спір підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п.4 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст.ст.255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
На підставі наведеного, колегія судів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
На виконання вимог ч.1 ст.256 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Розподіл судових витрат
Відповідно до підпункту «в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 квітня 2020 року відстрочено сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн. за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.
Враховуючи, що відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі закриття провадження у справі сплачена сума судового збору підлягає поверненню, відсутні підстави для стягнення із заявника судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 255, 367, 374, 377 ЦПК України, 

п о с т а н о в и в:
   
Апеляційну  скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» – Євдокименка Миколи Сергійовича задовольнити частково.
Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 02 березня 2020 року скасувати.
Провадження у справі за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» на противоправні дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича у зведеному виконавчому провадженні №61126752 закрити. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий                                                                                                    І.П. Мироненко 

Судді:                                                                                                               В.М. Барков

                                                                                                                          Є.Є. Мальцева

Повний текст судового рішення складено 15 червня 2020 року.

Суддя                                                                                                             І.П. Мироненко