П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року
м. Рівне

Справа № 569/13981/17
Провадження № 22-ц/4815/151/20

Головуючий у Рівненському міському суді:
суддя Галінська В.В.
Ухвалу суду першої інстанції постановлено повним
текстом о 14 год. 45 хв. 25.10.2019
у м. Рівне Рівненської області 

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючий суддя: Хилевич С.В.
судді: Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ;
відповідач1: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"; 
відповідач2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг";
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Плетньов Володимир Олександрович;

за участі (в апеляційному суді): ОСОБА_2 Людмила Анатоліївна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Плетньов Володимир Олександрович; про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, 
в с т а н о в и в:
У вересні 2017 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі – ПАТ КБ "Приватбанк" або банк), Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" (далі – ТзОВ "Естейт Селлінг"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Плетньов В.О.; про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.
На підставі розпорядження Рівненського міського суду Рівненської області від 31 січня 2019 року №15 щодо повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського міського суду Рівненської області від 31 січня 2019 року справу №569/13981/17 розподілено судді Галінській В.В..
Ухвалою Рівненського міського суду від 01 лютого 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26 лютого 2019 року з повідомленням (викликом) сторін. 
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приватбанк", ТзОВ "Естейт Селлінг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Плетньов В.О.; про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири – залишено без розгляду.
На ухвалу суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, де покликалась на її незаконність, яка полягала в порушенні норм процесуального права.
На її обґрунтування зазначала, що в день постановлення ухвали не мала наміру не з`являтися в судове засідання, однак з метою повідомлення про поважність її відсутності у судовому засіданні направила свого помічника до суду, аби він повідомив про неможливість подання відповідної заяви особисто адвокатом.
Оскільки суду були відомі обставини її неявки в судове засідання, висновки зазначені в ухвалі про повторну неявку в судове засідання без поважних причин вважає такими, що не відповідають дійсності та суперечать закону.
З викладених міркувань просила скасувати ухвалу суду попередньої інстанції, направивши справу для продовження розгляду. 
У поданому відзиві представник АТ КБ "Приватбанк", вважаючи оскаржувану ухвалу законною, справедливою та обґрунтованою, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Вказував, що неявка позивачки в судові засідання без поважних причин унеможливила розгляд справи у розумні строки з врахуванням дати звернення до суду. На переконання банку, суд врахував те, що повідомлення про день, час та місце розгляду справи були направлені позивачу завчасно, з дотриманням розумних строків розгляду справи, однак в судове засідання позивач не з`явилася повторно, про причини неявки не повідомила, будь-яких доказів наявності поважних причин не надала.
Решта учасників справи правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів дійшла про задоволення апеляційної скарги.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач двічі (повторно) в судове засідання не з`явилась, про день і час слухання справи була повідомлена належним чином, а причини неявки не повідомляла.
Проте колегія суддів з такими висновками не згодна.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. 
Тобто цивільне процесуальне законодавство накладає на учасників справи певні процесуальні обмеження, спрямовані на забезпечення дотримання процесуальних строків розгляду справи та на унеможливлення зловживання ними своїми процесуальними правами, в тому числі шляхом безпідставного затягування розгляду справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Правова конструкція зазначеної правової норми визначає, що при настанні передбачених в цих нормах умов суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду. 
Процесуальні наслідки повторної неявки позивача в судове засідання, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, не застосовуються лише у разі, якщо: 1) позивач не був повідомлений належним чином про судове засідання; 2) позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Між тим, як видно з матеріалів справи, про судові засідання, що мали відбутись 07 та 25 жовтня 2019 року, позивач повідомлялася шляхом направлення на її адресу судових повісток з рекомендованими повідомленнями. 
Так, судову повістку про виклик в судове засідання на 07 жовтня 2019 року позивачем особисто отримано 06 вересня 2019 року про що свідчить її особистий підпис, однак в зазначене судове засідання не з`явилася (а.с. 209, т. 1)
Разом з тим, надісланий судом попередньої інстанції поштовий конверт із судовою повісткою на 25 жовтня 2019 року повернувся до суду у зв`язку із закінченням строку зберігання (а.с. 217).
В зазначене засідання позивач не з`явилася, із заявами та клопотаннями до суду не зверталася.
Тому за наведених обставин неявка позивача в судове засідання, призначене на 25 жовтня 2019 року, не є повторною в розумінні п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки положення цієї статті регламентують наявність обов`язкової умови, а саме: позивач повинен бути належним чином повідомлений про дату судового засідання. Лише у разі дотримання даної вимоги підлягає застосуванню правило ст. 257 ЦПК України. 
Повернення на адресу суду конверту із зазначенням причини невручення – "За закінченням встановленого строку зберігання" не можна вважати належним повідомленням особи про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, де вказано, що в матеріалах справи повинні бути відомості щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи судом. Такі відомості, які містилися в матеріалах справи, як про повернення суду повістки про виклик позивача до суду з вказівкою причини повернення – "За закінченням терміну зберігання", не свідчать про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду.
Отже, повернення судової повістки з цієї причини свідчить про необізнаність позивача щодо дати  судового засідання, а відтак і вважатися належним чином повідомленим, позивач не може.
Відтак, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 257 ЦПК України та залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 .
Матеріалами справи встановлено, що позивач не втратила інтересу до порушеного спору, питання про можливий захист її суб`єктивних цивільних прав у судовому порядку є й надалі актуальним, тому такий доступ до правосуддя повинен бути забезпечений.
Крім того, колегія суддів звертає увагу суду на те, що справа за позовом ОСОБА_1 перебуває у провадженні Рівненського міського суду з вересня 2017 року, тобто понад два роки.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження – не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.
Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України є порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись ст. 374, 379, 381, 382, 384, п.2 ч.3 ст. 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд 
п о с т а н о в и в : 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Рівненського міського суд Рівненської області від 25 жовтня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений: о 13 год. 35 хв. 03 березня 2020 року.

Головуючий:                                                                  С.В. Хилевич 

Судді:                                                                  Н.В.Бондаренко 

С.О.Гордійчук