ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/4689/19	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,        
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 	 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський»  - Волкова Олександра Юрійовича 	
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 28.10.2019р. у справі №280/489/19	
за позовом до:    третя особа: про:	ОСОБА_1  Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський»  - Волкова Олександра Юрійовича Фонд гарантування вкладів фізичних осіб визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-	

ВСТАНОВИВ:

           24.09.2019р. ОСОБА_1 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з  позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», третя особа – Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії / а.с. 4-6/.
Ухвалою Запорізького  окружного адміністративного суду від 30.09.2019р. за вищезазначеним адміністративним позовом було відкрито провадження в адміністративній справі  №280/489/19 та справу призначено до судового розгляду /а.с. 2/.
Позивач, посилаючись у адміністративному позові, на те, що 01.04.2016р. було укладено  договір банківського рахунку з Публічним акціонерним товариством  «Банк Михайлівський», відповідно до якого банк відкрив для обслуговування її вкладу (депозиту) поточний рахунок, також 01.04.2016р. між нею та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір вкладу у гривнях відповідно до якого банк відкрив на  її ім`я розрахунковий рахунок на суму вкладу  17000грн. та 50  000грн., і на виконання цього договору грошові кошти у розмірі 17000грн. та  50 000грн. надійшли на її рахунок в Публічному акціонерному товаристві  «Банк Михайлівський». У травні 2016р. на підставі постанови Правління Національного банку України та відповідного рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб   розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства   «Банк Михайлівський»  , та у подальшому  запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства  «Банк Михайлівський» (далі – ПАТ «Банк Михайлівський). Позивач звернулася до відповідача із заявою про відшкодування вкладу та внесення їх до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів, але з листа відповідача №3Г1(К)/2498 від 09.09.2019р. вона дізналася  про те, що відповідач вважає їх договори  з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» нікчемним у зв`язку з чим відсутні підстави для повернення їй коштів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів. Позивач вважає такі дії відповідача необґрунтованими та безпідставними, такими що порушують її права  та охоронювані законом інтереси, грошові кошти на момент прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних- 20.05.2016р. перебували на її поточному  рахунку в  ПАТ «Банк Михайлівський», позивач після внесення відповідних змін до законодавства прирівнюється до вкладників та має  право на відшкодування за вкладом та після набуття такого права вона звернулися з відповідною заявою до відповідача, але їй було відмовлено, тому просила суд: 
  - визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волкова О.Ю. щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації про неї як вкладника, який має право на відшкодування коштів в сумі 68695,97 грн. по поточному рахунку № НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити її до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про ОСОБА_1 , яка має право на відшкодування коштів в сумі 68695,97 грн. по поточному рахунку № НОМЕР_1 , для внесення даних її до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду  від 28.10.2019р. у справі №280/4689/19  адміністративний позов задоволено у повному обсязі (суддя Прасов О.О.) / а.с. 82-86/.
Відповідач,  не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції від 28.10.2019р., подав апеляційну скаргу /а.с. 92-96/, у якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 28.10.2019р.  та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі.  
Матеріали адміністративної справи №280/4689/19, разом з матеріалами вищезазначеної апеляційної скарги надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 11.01.2020р. /а.с.91/.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020р. поновлено Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський»  - Волкову О.Ю. строк апеляційного оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2019р. у справі №280/4689/19, апеляційну скаргу   Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський»  - Волкова О.Ю. залишено без руху та заявнику апеляційної скарги надано час для усунення недоліків, а саме надати суду апеляційної інстанції документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1204,20 грн. /а.с. 105/.
03.02.2020р. на адресу суду апеляційної інстанції, на виконання ухвали від 16.01.2020р., надіслано за допомогою засобів поштового зв`язку  заяву про усунення недоліків апеляційної скарги і платіжне доручення №3  від 27.01.2019р. про сплату судового збору /а.с. 108-113/ та  ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» /а.с. 115/ та  справу  №280/4689/19 призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 17.03.2020р.  /а.с. 116/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки / а.с. 118,119,120/.
Позивач,  у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції було повно з`ясовано усі обставини справи та постановлено обґрунтоване рішення, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення /а.с. 122-124/.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає  задоволенню з  наступних підстав.
З матеріалів справи, вбачається, що між ОСОБА_1 – позивачем у справі, та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» 01.04.2016р. було укладено договір №980-015-000002958 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» та відкрито на ім`я позивача  поточний рахунок № НОМЕР_1 / а.с. 12.
Також між позивачем та ТОВ «Інвестиційно – розрахунковий центр» було укладено договір  № 980-015-000214495 від 01.04.2016р.  банківського вкладу та договір про внесення змін до договору № 980-015-000214495 від 01.04.2016р. від  18.04.2016р.  банківського вкладу  розмір якого складає  67000 / а.с 13/ і грошові кошти у розмірі 17 000 грн. були внесені позивачем відповідно до умов цього договору / а.с. 15/ та 50 000 грн. які були внесені  позивачем відповідно до договору від 18.04.2016р. /а.с. 17/, відповідно до умов укладених договорів позивач передає ТОВ «Інвестиційно- розрахунковий центр» у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбаченому цими Договорами.
19.05.2016 р.  з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр»  на рахунок ОСОБА_1 , що відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський»,  були перераховані вищезазначені кошти з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором» у сумі 
Рішенням Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016р.  оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський».
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 01.09.2016р. призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» -  Волкова О.Ю. з 05.09.2016 р.
Позивач звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» - Волкова О.Ю., відповідача у справі, із заявою  про виплату їй суми відшкодування вкладу та внесення її  до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,  але відповідач на заяву позивача надав відповідь, листом № 3Г1(К)/2498 від 09.09.2019р., яким відмовив позивачу у зв`язку з тим, що переказ коштів, який було здійснено ТОВ «Інвестиційно – розрахунковий центр» визнано нікчемним / а.с. 11/.
Відносини, які виникли між сторонами у справі, врегульовано положеннями Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вий серед іншого визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) система гарантування вкладів фізичних осіб являє собою сукупність відносин, що регулюються цим Законом, суб`єктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 2 вищезазначеного закону вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката, а відповідно до ч. 1 ст. 3 цього ж закону  Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом, основними завданнями якого з огляду на положення ч.1, 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, серед іншого, такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Аналіз положень ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дає можливість зробити висновок про те, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Враховуючи вищезазначене, грошові кошти, які 19.05.2016р. надійшли від ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» на рахунок позивача № НОМЕР_1 в    ПАТ «Банк Михайлівський»  у сумі 67000 грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором №980-015-000214495 від 01.04.2016» та у сумі 1695 грн. з призначенням платежу «оплата процентів по договору №980-015-000214495 від 01.04.2016», у розумінні Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є вкладом.
Згідно з ч. 2 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема:
- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;
- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.
Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті, що свідчить про те, що уповноважена особа Фонду наділена розпорядними повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.
Пунктами 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:
- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
- банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;
- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
Але при цьому необхідно зазначити, що право уповноваженої особи Фонду на реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних,  не є абсолютним, а пов`язано з обов`язком відповідача встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов`язує нікчемність правочину, і лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким.
Під час розгляду даної справи відповідачем не було зазначено, яким чином перекази коштів, ініційовані ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» на користь позивача, мають відношення до підстав нікчемності правочину, якій визначені законодавством, що свідчить про те, що висновок відповідача щодо нікчемності не обґрунтований жодними доводами чи доказами, і жодна з підстав, вказаних у статті 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не має відношення до правочинів, які були вчинені Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» у правовідносинах з позивачем (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку).
Щодо посилань відповідача під час розгляду справи у якості підтвердження нікчемності правочинів,  які були вчинені Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» у правовідносинах з позивачем, на рішення господарських судів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно пункту 1 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009р. розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Під час розгляду даної справи судом встановлено, що на момент прийняття рішення Правління Національного банку України №14/БТ від 23.05.2016р. року  «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» спірні грошові кошти перебували на поточному рахунку позивача у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», що підтверджується довідками про стан рахунків № НОМЕР_1 , який відкрито на ім`я позивача  в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» / а.с. 12/.
З метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому, Верховною Радою України 15.11.2016 р. прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг», яким внесені зміни до закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який набрав чинності 19.11.2016р., та положеннями пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ( в редакції чинній з 19.11.2016р.  з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг»)  передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника, та відповідно до абз. 2 цього ж пункту Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов`язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв`язку з їх прирівнянням до вкладників.
Отже, враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які були досліджені судом у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи, та приймаючи до уваги наведені вище норми законодавства, з урахуванням вимог щодо дії нормативно-правових актів в часі, колегія суддів вважає, що у зв`язку із законодавчим змінами позивач у справі  прирівнюється до вкладника, а тому має право на відшкодування за вкладом з моменту набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» № 1736-VIII від 15.11.2016 р., але за окремою процедурою звернення до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» у формі подання заяви та необхідного пакету документів, що і було зроблено позивачем у вересні 2019р. шляхом подання відповідачу відповідної заяви / а.с. 10/, і дії відповідача щодо відмови позивачу у включення до загального реєстру вкладників  Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський»  листом №ЗГ(К)/2498 від 09.09.2019р. є необґрунтованими та безпідставними з огляду на те, що відповідачем під час розгляду цієї справи не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно - правовими актами Фонду . Згідно з частиною 3 статті 49 цього ж Закону реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Відповідно до пункту 4.31 глави 4 Розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05 липня 2012 року у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 52 Закону вимоги вкладників фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом відносяться до четвертої черги.
За таких обставин колегія суддів вважає, що заявлені позивачем у справі позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому є обґрунтованими і суд першої інстанції постанови у цій справі  правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог адміністративного позову у повному обсязі. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог у повному обсязі,   зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду  першої інстанції від 28.10.2019р.  у цій адміністративній справі  залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача  необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального  права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну   скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський»  - Волкова Олександра Юрійовича – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду  від 28.10.2019р. у справі №280/4689/19 –  залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
                    Повний текст виготовлено та підписано - 17.03.2020р.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко